П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

29 січня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/3173/19	

Головуючий в 1 інстанції: Левчук О.А.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого           судді                     -            Джабурія О.В.
суддів                                          -            Вербицької Н.В.
-            Запорожан Д.В.
при секретарі                               -            Філімович І.М.
за участю: 
  представника апелянта - Пономаренко К.В.
  представника позивача - Форостенко О.О.
 
  розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпраці в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2019 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до  Головного управління Держпраці в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови,

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА 
НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ 

         Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ОД416/1582/НП/СПТД-ФС від 25.04.2019 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що не отримував жодних документів, на які посилається інспектор та відповідно не міг надати будь-які пояснення. Також, дії посадових осіб Головного управління Держпраці в Одеській області виходять за межі наданих повноважень, оскільки за адресою АДРЕСА_3 на автомобільній мийці на території АЗС "ІНФОРМАЦІЯ_1" здійснює діяльність ФОП ОСОБА_2 , який дану мийку у позивача суборендує. Крім того, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року у справі № 826/8917/17 визнано нечинною постанову КМУ від 29.04.2017 року № 295, а тому дії інспекторів є незаконними.
Представником Головного управління Держпраці в Одеській області до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача вказує, що посадові особи ГУ Держпраці в Одеській області діяли у межах повноважень, направляючи документи контролюючого заходу на адресу позивача, офіційно зазначену в ЄДРПОУ. Посилання позивача на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року у справі № 826/8917/17 є безпідставними, оскільки вона прийнята 14.05.2019 року, а оскаржувана постанова 25.04.2019 року, тобто до винесення рішення Шостого апеляційного адміністративного суду. Згідно інформації з офіційного сайту Укрпошти відправлення з вимогою про надання документів вручено 01.04.2019 року, проте до Головного управління Держпраці в Одеській області будь-яка інформація або документи не надходили. Вказаний факт свідчить про створення перешкоди інспекторам праці при здійсненні інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 в частині дослідження питання фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору. Таким чином, Головне управління Держпраці в Одеській області застосувало до позивача фінансову санкцію відповідно до приписів абз.7 ч.2 ст.265 КЗпП України, винесення якої відбулося на підставі дотримання вимог Кодексу законів про працю України  та Порядку № 509, а тому підстави для задоволення позову відсутні.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити в повному обсязі.
Представники відповідача проти задоволення позовних вимог заперечували, просили суд відмовити в їх задоволенні.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 до суду не з`явився, про дату, час та місце засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2019 року адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Держпраці в Одеській області (код ЄДРПОУ 39781624, адреса: 65044, м. Одеса, проспект Шевченка, будинок 2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови - задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держпраці в Одеській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ОД416/1582/НП/СПТД-ФС від 25.04.2019 року. Стягнуто з Головного управління Держпраці в Одеській області (код ЄДРПОУ 39781624, адреса: 65044, м. Одеса, проспект Шевченка, будинок 2) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 4173,00 грн. (чотири тисячі сто сімдесят три гривні 00 копійок).
На вказане рішення суду Головне управління Держпраці в Одеській області подало апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Апелянт в своїй апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення порушені норми матеріального права, у зв`язку з чим, на думку апелянта, рішення є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА 

15 лютого 2019 року до Головного управління Держпраці в Одеській області надійшла заява ОСОБА_4 щодо неналежного оформлення трудових відносин адміністрацією автомийки за адресою: АДРЕСА_3 , на території АЗС «ІНФОРМАЦІЯ_1» (а.с. 92).
18 березня 2019 року головним державним інспектором відділу з питань трудових відносин Головного управління Держпраці в Одеській області Топал О.В. складено інформаційну довідку, якою начальника Головного управління Держпраці в Одеській області повідомлено, що в управлінні на розгляді знаходиться заява гр. ОСОБА_4 від 15.02.2019 року щодо неналежного оформлення трудових відносин адміністрацією автомийки за адресою: АДРЕСА_3 , на території АЗС «ІНФОРМАЦІЯ_1», де господарську діяльність здійснює ФОП ОСОБА_1 , попереднє вивчення інформації дає підстави вважати, що вказаний суб`єкт використовує найману працю без належного оформлення, та запропоновано вирішити питання про необхідність проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин зазначеного суб`єкта відвідування (а.с. 93).
19 березня 2019 року Головним управлінням Держпраці в Одеській області видано наказ № 437, яким доручено головним державним інспекторам відділу з питань трудових відносин Управління з питань праці Головного управління Держпраці в Одеській області Топал О.В., Чернову М.І., Кудрєву В.В. 22.03.2019 року та 25.03.2019 року (включно) здійснити позаплановий захід державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та здійснює господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_3 на автомобільній мийці, а саме на території АЗС "ІНФОРМАЦІЯ_1", на предмет виявлення неоформлених трудових відносин (а.с. 94).
19 березня 2019 року головним державним інспекторам відділу з питань трудових відносин Управління з питань праці Головного управління Держпраці в Одеській області Топал О.В., Чернову М.І., Кудрєву В.В. видано направлення на здійснення інспекційного відвідування № 15/01-29-943, предмет здійснення позапланового заходу: додержання законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин (а.с. 95).
25 березня 2019 року інспектором праці Топал О.В. складено акт № ОД416/1582-НД-АВ про неможливість проведення інспекційного відвідування, у зв`язку з ненаданням для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містить інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, їх завірених об`єктом відвідування копій або витягів, та зупинено строк проведення інспекційного відвідування до 05 квітня 2019 року (а.с. 96-97).
25 березня 2019 року інспектором праці Топал О.В. винесено вимогу № ОД416/1582/ПД про надання до 17:15 год. 04 квітня 2019 року ФОП ОСОБА_1 документів, необхідних для проведення інспекційного відвідування, а саме паспорта та ідентифікаційного ФОП, витягу ФОП, відомості на виплату та нарахування заробітної плати за період серпень 2018 - лютий 2019 року, штатний розпис за 2018-2019 рр. (з усіма змінами), правила внутрішнього трудового розпорядку, документи, що підтверджують проходження атестації робочих місць, колективний договір (при наявності), положення про оплату праці (при наявності), табеля використання робочого часу за період серпень 2018 - лютий 2019 року, повідомлення про прийняття працівників на роботу до ДФС з серпня 2018 року по лютий 2019 року, книгу реєстрації наказів, трудові договори з працівниками (накази про прийняття на роботу), заяви та накази про надання відпусток за період серпень 2018 року - лютий 2019 року, заяви та накази про звільнення працівників серпень 2018 року - лютий 2019 року (а.с. 98).
Копія акта № ОД416/1582-НД-АВ від 25.03.2019 року, направлення від 19.03.2019 року та вимоги № ОД416/1582/ПД від 25.03.2019 року направлені на адресу ФОП ОСОБА_1 26.03.2019 року (а.с. 99).
05 квітня 2019 року інспектором праці Топал О.В. складено акт № ОД416/1582/НП про неможливість проведення інспекційного відвідування, у зв`язку з ненаданням керівником (його уповноваженим керівником) усних та письмових пояснень з питань, що стосуються законодавства про працю, копія якого направлена на адресу ФОП ОСОБА_1 08.04.2019 року (а.с. 100-102).
12 квітня 2019 року головним державним інспектором відділу з питань трудових відносин Управління з питань праці Головного управління Держпраці в Одеській області Топал О.В. винесено повідомлення № 90 про розгляд справи щодо вирішення питання про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , що відбудеться о 10:30 год. 25.04.2019 року, копія якого направлена на адресу ФОП ОСОБА_1 18.04.2019 року (а.с. 105).
25 квітня 2019 року Головним управлінням Держпраці в Одеській області винесено рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу № ОД416/1582/НП\СПТД, яким прийнято до розгляду справу про накладення штрафу на    фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (а.с. 103-104).
25 квітня 2019 року Головним управлінням Держпраці в Одеській області винесено постанову № ОД416/1582/НП/СПТД-ФС, якою на підставі ст.259 Кодексу законів про працю України, ст.53 Закону України "Про зайнятість населення", ч.3 ст.34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", п.8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2013 року №59, та абз.7 ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 417 300,00 грн. (а.с. 107-108).
Не погоджуючись із правомірністю прийняття зазначеної постанови, позивач звернувся до суду з даним позовом.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає та враховує наступне.
Згідно до вимог ч.1 ст.259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до вимог п.2 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.
Згідно до вимог пп.3 п.5 Порядку № 295 інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.
Відповідно до вимог п.6 Порядку № 295 під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування інспектор праці, якщо тільки він не вважатиме, що це завдасть шкоди інспекційному відвідуванню або невиїзному інспектуванню, може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування чи невиїзного інспектування, від об`єкта відвідування, державних органів, а також шляхом проведення аналізу наявної (загальнодоступної) інформації про стан додержання законодавства про працю. Документи, отримані під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, що містять інформацію про порушення об`єктом відвідування вимог законодавства про працю, долучаються до матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.
Згідно до вимог п.8, 9, 11, 12 Порядку № 295 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню. Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення. Інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право: 1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5     цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; 2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги; 3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; 4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів; 5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування; 6) фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; 7) отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування. Вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.
Відповідно до вимог п.14 Порядку № 295 під час проведення інспекційного відвідування об`єкт відвідування має право: 1) перевіряти в інспектора праці наявність службового посвідчення; 2) не допускати до проведення інспекційного відвідування у разі: відсутності службового посвідчення; якщо на офіційному веб-сайті Держпраці відсутні рішення Мінсоцполітики про форми службового посвідчення інспектора праці, акта, довідки, припису, вимоги, перелік питань, що підлягають інспектуванню; якщо строк проведення інспекційного відвідування перевищує строки, визначені пунктом 10 цього Порядку; 3) подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження про усунення порушень до акта або припису; 4) вимагати від інспектора праці внесення запису про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу перевірок об`єкта відвідування (за його наявності) перед наданням акта для підпису керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником; 5) перед підписанням акта бути поінформованим про свої права та обов`язки; 6) вимагати від інспектора праці додержання вимог законодавства; 7) вимагати нерозголошення інформації, що становить комерційну таємницю або є конфіденційною інформацією об`єкта відвідування; 8) оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні дії інспектора праці; 9) отримувати консультативну допомогу від інспектора праці з метою запобігання порушенням під час проведення інспекційних відвідувань, невиїзних інспектувань.
Згідно до вимог п.16, 17, 18 Порядку № 295 у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об`єкта відвідування або іншою уповноваженою особою. Копія акта, зазначеного у пункті 16 цього Порядку, надсилається органам, яким підпорядкований об`єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням. У разі відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об`єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.
Відповідно до вимог п.19, 20, 21 Порядку № 295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування. Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною. Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.
Таким чином, з аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, при цьому інспекційне відвідування здійснюється в присутності об`єкта відвідування, який повинен ознайомитись з його результатами, зокрема, з актом перевірки, має право на надання пояснень, документів, які спростовують порушення, заперечень, тощо.

ОБҐРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Колегія суддів зазначає, що акт про неможливість інспекційного відвідування № ОД416/1582/НП від 25.03.2019 року не містить даних пред`явлення інспектором праці ФОП ОСОБА_1 службового посвідчення, як і не містить даних щодо того, що ФОП ОСОБА_1 або уповноважена ним особа були присутні під час інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , автомобільна мийка на території АЗС " ІНФОРМАЦІЯ_1" (а.с. 96).
При цьому, акт про неможливість інспекційного відвідування № ОД416/1582/НП від 25.03.2019 року складений з підстав ненадання ненаданням для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містить інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, їх завірених об`єктом відвідування копій або витягів. Проте вказаний акт не містить будь-яких даних щодо того, яким чином та у кого саме інспектор праці Топал О .В. вимагав вказані документи, а хто безпосередньо такі документи йому не надав (а.с. 96-97).
Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" визначено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509.
Згідно до вимог п.2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи). Штрафи можуть бути накладені на підставі, зокрема, акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади.
Відповідно до вимог п.3 Порядку № 509 уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу.
Матеріалами справи підтверджено, що акт про неможливість проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 № ОД416/1582/НП складено інспектором праці Топал О.В. - 05.04.2019 року, разом з тим, рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу № ОД416/1582/НП/СПТД прийнято 25.04.2019 року.
Таким чином, на думку суду першої інстанції, з якою погоджується суд апеляційної інстанції, рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу № ОД416/1582/НП/СПТД від 25.04.2019 року прийнято з порушенням пункту 3 Порядку №509.
Відповідно до вимог п.4, 5, 6, 7 Порядку № 509 справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд. У разі надходження від суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів. Про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. Справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.
З аналізу вищевикладеного вбачається, що справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд та справу може бути розглянуто без участі представника суб`єкта господарювання або роботодавця у разі, коли його поінформовано не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам.
При цьому, саме з дати прийняття рішення про розгляд справи відраховується п`ятнадцятиденний строк для розгляду ГУ Держпраці в Одеській області такої справи.
Отже, оскільки рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу № ОД416/1582/НП/СПТД, яким прийнято до розгляду справу про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 винесено Головним управлінням Держпраці в Одеській області - 25.04.2019 року, саме з вказаної дати у ГУ Держпраці в Одеській області виник обов`язок повідомити представника суб`єкта господарювання або роботодавця, в даному випадку ФОП ОСОБА_1 , про розгляд справи про накладення штрафу не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення його представникам.
Разом з тим, повідомлення про розгляд справи щодо вирішення питання про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 датується 12.04.2019 року, а рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу № ОД416/1582/НП/СПТД, яким прийнято до розгляду справу про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 прийнято 25.04.2019 року.
Тобто, дата видачі повідомлення про розгляд справи щодо вирішення питання про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 передує даті прийняття до розгляду справи про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , а тому вказане повідомлення не може вважатися належним повідомленням ФОП ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи.
При цьому, повідомлення про розгляд справи щодо вирішення питання про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 № 90 від 12.04.2019 року направлено на адресу ФОП ОСОБА_1 18.04.2019 року, будь-яких доказів на підтвердження вручення вказаного повідомлення ФОП ОСОБА_1 відповідачем, суб`єктом владних повноважень, до суду першої та апеляційної інстанцій не надано.
Відповідно до абз.5 п.2 Порядку № 509 штрафи можуть бути накладені на підставі, зокрема, акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади.
Згідно до вимог п.8 Порядку № 509 розгляд справи розпочинається з представлення уповноваженої посадової особи, яка її розглядає. Зазначена особа роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Під час розгляду справи заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішується питання щодо задоволення клопотання. За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу. Розгляд справ на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, акта, зазначеного в абзаці п`ятому пункту 2 цього Порядку, здійснюється уповноваженими посадовими особами Держпраці та її територіальних органів.
Отже, колегія суддів зазначає, що підставою для накладення штрафу можуть бути лише акт про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.
Разом з тим, згідно приписів п. 16 Порядку № 295 акт про неможливість інспекційного відвідування є підставою для вжиття заходів до суб`єкта господарювання з усунення встановлених перешкод, а не підставою для накладення штрафу на підставі ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України.
Проте, оскаржувана постанова прийнята відповідачем на підставі акту про неможливість проведення інспекційного відвідування № ОД416/1582/НД/АВ від 05.04.2019 року, що не відповідає приписам Порядку № 295.
Відповідно до абзаців 6 та 7 частини 2 статті 265 КЗпП України  юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу у разі, зокрема:
- недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;
- вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.
Згідно абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, зокрема, фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
Таким чином, відповідальність у вигляді штрафу за недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні при проведенні перевірки з питань фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, несуть безпосередньо юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю.
Разом з тим, матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження того, яким чином посадовими особами Головного управління Держпраці в Одеській області встановлено факт використання ФОП ОСОБА_1 найманої праці під час здійснення господарської діяльності за адресою: АДРЕСА_3 на автомобільній мийці, а саме на території АЗС "ІНФОРМАЦІЯ_1".
В оскаржуваній постанові № ОД416/1582/НП/СПТД-ФС від 25.04.2019 року вказано, що 25.03.2019 року під час здійснення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 інспекторами виявлено двох працівників, які надали письмові пояснення: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (а.с. 107 оберт.).
Разом з тим, з письмових пояснень ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , що містяться в матеріалах справи, неможливо ідентифікувати осіб, які їх надали, оскільки вказані пояснення не містять даних щодо документів, які посвідчують їх особу, щодо місця їх проживання та реєстрації, реєстраційних номерів їх облікових карток платника податків, засобів зв`язку тощо.
При цьому, надані до суду першої інстанції письмові пояснення ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не містять будь-яких відомостей, що вказані особи працюють безпосередньо у ФОП ОСОБА_1 (а.с. 110-111).
Крім того, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи наявна копія договору суборенди від 01.02.2019 року, укладеного між ФОП ОСОБА_1 (орендар) та ФОП ОСОБА_2 (суборендар), згідно якого орендар передає, а суборендар бере у тимчасове володіння та користування приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . Приміщення передається в суборенду для розміщення та діяльності автомобільної мийки на території автозаправки "ІНФОРМАЦІЯ_1" (а.с. 52-53).
Також, як вбачається з оскаржуваної постанови підставою для її прийняття стало ненадання ФОП ОСОБА_1 документів на вимогу інспектора праці Топал О.В. № ОД416/1582/ПД від 25.03.2019 року.
Як вбачається з матеріалів справи, вимога № ОД416/1582/ПД від 25.03.2019 року направлена на адресу ФОП ОСОБА_1 26.03.2019 року цінним листом з вкладенням на адресу АДРЕСА_1,    штрих-кодовий ідентифікатор поштового відправлення 6508006460351), про що свідчить квитанція про оплату послуг поштового зв`язку (а.с. 99).
При цьому, в постанові № ОД416/1582/НП/СПТД-ФС від 25.04.2019 року зазначено, що відправлення за номером 6508006460351 вручене адресату (одержувачу) особисто 01.04.2019 (а.с. 107 оберт.).
Разом з тим, ГУ Держпраці в Одеській області не надано до суду належним чином завіреної копії поштового повідомлення про вручення ФОП ОСОБА_1 з відміткою уповноваженої особи про отримання вимоги № ОД416/1582/ПД від 25.03.2019 року.
Згідно даних сервісу відстеження офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» щодо ідентифікатору внутрішнього поштового відправлення 6508006460351 міститься інформація - «дані про відправлення 6508006460351 на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі».
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідачем не надано до суду жодних належних доказів на підтвердження ненадання ФОП ОСОБА_1 документів на вимогу інспектора праці Топал О.В. № ОД416/1582/ПД від 25.03.2019 року, так як наслідок, створення перешкод інспекторам праці при здійсненні інспекційного відвідування.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що судове рішення підлягає скасуванню.
Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 310; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, - 
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2019 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.  

Повний текст судового рішення виготовлений 03.02.2020 року.

Головуючий суддя 	 	Джабурія О.В.	
Судді	    	Запорожан Д.В.    Вербицька Н. В.