Ухвала
22 січня 2020 року
м. Київ
справа № 521/2816/15-ц
провадження № 61-14230сво18 
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду: 
судді-доповідача - Сімоненко В. М., 
суддів: Висоцької В. С., Гулька Б. І., Крата В. І., Луспеника Д. Д., 
Синельникова Є. В., Червинської М. Є.,
розглянув справу за позовом ОСОБА_1 до Польських авіаліній ЛОТ Polskie Linie Lotnicze LOT S.A., товариства з обмеженою відповідальністю «Кристал Тур» про відшкодування вартості авіаквитків, інфляційних витрат та моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Польських авіаліній ЛОТ Polskie Linie Lotnicze LOT S.A. (далі - Польських авіаліній), товариства з обмеженою відповідальністю «Кристал Тур» (далі - ТОВ «Кристал Тур») про захист прав споживача, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просив стягнути солідарно з відповідачів 8 800,00 грн у рахунок відшкодування вартості авіаквитків, 3 640,03 грн інфляційних втрат і              2 000,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього -                    14 440,03 грн.
Позовні вимоги мотивовано тим, що за укладеним між ним і ТОВ «Кристал Тур» договором перевезення ОСОБА_1 придбав квитки на рейси Польських авіаліній за напрямком Одеса-Варшава та Варшава-Одеса, однак за станом здоров`я не міг ними скористатися, а тому звернувся до ТОВ «Кристал Тур» із заявою про повернення вартості квитків. 
 
Посилаючись на те, що ТОВ «Кристал Тур» і Польські авіалінії відмовили йому в поверненні вартості квитків, ОСОБА_1 просив вирішити спір у судовому порядку. 
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Стягнуто солідарно з Польських авіаліній ЛОТ Polskie Linie Lotnicze LOT S.A. та ТОВ «Кристал Тур» 14 440,03 грн, з яких: 8 800,00 грн у рахунок відшкодування вартості авіаквитків, 3 640,03 грн інфляційних втрат і 2 000,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивач із дотриманням передбаченого законом порядку звернувся до авіаперевізника з заявою про неможливість скористатися послугами та повернення коштів за придбані авіаквитки, а тому наявні правові підстави для задоволення позову. 
Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 02 лютого 2016 року апеляційну скаргу ТОВ «Кристал Тур» задоволено частково, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2015 року в частині стягнення з 
ТОВ «Кристал Тур» на користь ОСОБА_1 вартості авіаквитків, інфляційних втрат та моральної шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Кристал Тур» відмовлено. 
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог до турфірми, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову в частині вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Кристал Тур».
Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 17 червня 2016 року апеляційну скаргу Польських авіаліній задоволено частково, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2015 року в частині стягнення з Польських авіаліній на користь ОСОБА_1 вартості авіаквитків, інфляційних втрат та моральної шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Польських авіаліній відмовлено.
Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог до авіаперевізника, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову в частині вимог ОСОБА_1 до Польських авіаліній. 
 
У липні 2016 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Одеської області від 17 червня 2016 року, яка підписана представником ОСОБА_2 , в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції у порушення положень статті 318 ЦПК України повторно переглянув рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2015 року, не скасувавши при цьому рішення Апеляційного суду Одеської області від 02 лютого 2016 року.  
Крім того, суд апеляційної інстанції вирішив питання про поновлення строку на оскарження без достатніх правових підстав. 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 липня 2016 року відкрито касаційне провадження в даній справі.
Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв у межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).
У березні 2018 році справу передано до Верховного Суду. 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2019 року справу призначено до судового розгляду.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 жовтня 2019 року справу передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.
Ухвала суду касаційної інстанції мотивована необхідністю відступу від висновку щодо обґрунтованості поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та наявності підстав для його поновлення у подібних правовідносинах, викладеного раніше в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07 серпня 
2019 року в справі № 753/12988/15-ц. 
У справі, яка переглядається, судами встановлено, що 30 січня 2016 року Польські авіалінії подали до суду апеляційну скаргу на рішення Малиновського районного суду від 02 грудня 2015 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Польських авіаліній та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з посиланнями на практику Європейського суду з прав людини щодо доступу до правосуддя.
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 22 лютого 2016 року дана апеляційна скарга залишена без руху для усунення недоліків, а саме: для сплати судового збору та зазначення поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.
В ухвалі зазначено, що представник Польських авіаліній була присутня в судовому засіданні 02 грудня 2015 року, а тому апеляційна скарга подана з пропуском строку на таке оскарження.
На виконання вимог зазначеної ухвали Польські авіалінії подали до апеляційного суду документ на підтвердження сплати судового збору та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому зазначали, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини особа не може бути позбавлена доступу до правосуддя.
Ухвалою від 07 квітня 2016 року поновлено Польським авіалініям строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження в справі. 
Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (BRUMARESCU v. ROMANIA, № 28342/95, § 61, ЄСПЛ, від 28 жовтня 1999 року). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (LUPENI GREEK CATHOLIC PARISH AND OTHERS v. ROMANIA, № 76943/11, § 123, ЄСПЛ, від 29 листопада 2016 року). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (S.W. v. THE UNITED KINGDOM, № 20166/92, § 36, ЄСПЛ, від 22 листопада 1995 року).
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Таким чином, при передачі справи на розгляд Об`єднаної Палати, колегія суддів у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважала, що апеляційний суд, усупереч зазначеним вимогам процесуального закону, необґрунтовано відкрив апеляційне провадження після спливу значного періоду часу (майже 2 роки з дня ухвалення заочного рішення у справі, яке оскаржено до апеляційного суду) без наведення відповідних підстав та обґрунтувань, чим порушив принцип правової визначеності. Суддя-доповідач не навів в ухвалі про відкриття провадження мотивів такого поновлення, а також не зазначила обставини, які дають підстави вважати поважними причини пропуску такого строку.
Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові 
Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 липня 2019 року в справі № 203/642/14-ц.
Разом із тим, постанові від 07 серпня 2019 року в справі № 753/12988/15-ц колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла протилежного висновку щодо аналогічного процесуального питання та зазначила, що ухвала про відкриття провадження містить достатнє правове обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження та наявності підстав для його поновлення.
Наведений приклад свідчить про існування різного підходу до вирішення схожих справ, що викликає необхідність усунення виявлених розбіжностей у практиці розгляду подібних спорів Верховним Судом.
Однакове застосування закону забезпечуватиме реалізацію верховенства права, рівність перед законом та правову визначеність у державі. Єдність у практиці застосування одних й тих самих норм права поліпшуватиме громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також сприятиме утвердженню довіри до судової влади в цілому.
Ухвалення протилежних чи суперечливих судових рішень, особливо судом вищої інстанції, може спричинити порушення права на справедливий суд, закріпленого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Загальновизнаний принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання і виконуваність судових рішень.
Відповідно до частини другої статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд                               справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними                            у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
З огляду на вказане справа розглядатиметься Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Прийняти до розгляду справу за позовом  ОСОБА_1 до Польських авіаліній ЛОТ Polskie Linie Lotnicze LOT S.A., товариства з обмеженою відповідальністю «Кристал Тур» про відшкодування вартості авіаквитків, інфляційних витрат та моральної шкоди.
Призначити справу до розгляду Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає. 
 
Суддя-доповідач                                                             В. М. Сімоненко 
 
Судді:                                                                             Б. І. Гулько
 
В. С. Висоцька 
 
В. І. Крат
 
Д. Д. Луспеник
 
Є. В. Синельников
 
М. Є. Червинська