Головуючий суду 1 інстанції - Бабічева Л.П.   
Доповідач -Луганська В.М. 

Справа № 2-2154
Провадження № 22-ц/810/1073/19

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року                                                 м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого Луганської В.М.
суддів: Авалян Н.М., Коновалової В.А.
учасники справи:
заявник – ОСОБА_1 
заінтересовані особи - Державне підприємство Виробниче об`єднання «Луганський верстатобудівний завод», Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України 
розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи 
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 20 листопада 2019 року
за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження,

в с т а н о в и в:
       У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Сватівського районного суду Луганської області з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просив суд замінити сторону у виконавчому провадженні ВП № 40859785, яке знаходиться у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, а саме замінити стягувача, ОСОБА_2 на ОСОБА_1 .
       
 Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 20 листопада 2019 року заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження передано на розгляд за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

Не погодившись з ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 20 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до Сватівського районного суду Луганської області. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції помилково зробив висновок про те, що предметом заяви не є вимога про зміну сторони виконавчого провадження відкритого на підставі рішення Ленінського районного суду м. Луганська від 19 листопада 2002 року. 
Скаржник посилається на те, що у Печерського районного суду м. Києва немає повноважень згідно ст. 446 ЦПК України розглядати заяву про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки рішення суду ухвалено Ленінським районним суду м. Луганська. 

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 09 січня 2020 року відкрито апеляційне провадження у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 20 листопада 2019 року та роз`яснено учасникам справи право на подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі.

Від учасників справи відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 16 січня 2020 року справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України.
За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п.9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Тому розгляд справи здійснюється без повідомлення сторін в порядку письмового провадження.
Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.
Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Передаючи справу за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження на розгляд за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 просить замінити сторону по виконавчому провадженню № 40859785 у Відділі примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України, відкритому на виконання рішення Європейського суду з прав людини «Нечепоренко та інші проти України» від 24 жовтня 2013 року (заява № 726341/10 та 249 інших заяв) і питання про заміну стягувача повинно винно вирішуватися судом за місцем виконання відповідного рішення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Звертаючись до Сватівського районного суду Луганської області із заявою про заміну сторони виконавчого провадження ОСОБА_1 у заяві вказав, що 19 листопада 2002 року Ленінський районний суд м. Луганська виніс рішення про зобов`язання ДП ВО «Луганський Верстатобудівний Завод» переуступити та передати патент № 26003 ОСОБА_2 . Внаслідок тривалого невиконання судового рішення ОСОБА_2 звернувся до Європейського суду з прав людини. 24 жовтня 2013 року Європейським судом з прав людини винесено рішення «Нечепоренко та інші проти України», де одним із заявників є ОСОБА_2 і цим рішенням зобов`язано Україну виконати відповідно рішення національних судів.
       21 листопада 2013 року Відділом примусового виконання рішень Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження № 40859785 по виконанню рішення ЄСПЛ «Нечепоренко та інші проти України» в частині виконання рішення Ленінського районного суду м. Луганська від 19 листопада 2002 року, яким зобов`язано ДП ВО «Луганський Верстатобудівний Завод» переуступити та передати патент № 26003 ОСОБА_3 у ОСОБА_4 .
20 грудня 2016 року ОСОБА_2 уклав договір відступлення, згідно якого новому кредитору перейшло право на отримання виконання рішення ЄСПЛ «Нечепоренко та інші проти України».
       Судом встановлено, що згідно рішення Ленінського районного суду м. Луганська від 19 листопада 2002 року зобов`язано ДП ВО «Луганський Верстатобудівний Завод» переуступити та передати патент № 26003 ОСОБА_2 .
       Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 24 жовтня 2013 року у справі «Нечепоренко та інші проти України» ( заява №72631/10 та 249 інших заяв) протягом трьох місяців держава-відповідач має виконати рішення національних судів, ухвалені на користь заявників, які залишаються не виконаними, наведеними у додатку 2.
Згідно вказаного додатку прийнятні заяви ОСОБА_2 , рішення національного суду - Ленінський районний суд м. Луганська від 19.11.2002 року.
       Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 21 листопада 2013 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню рішення № 72631/10 від 24.10.2013 року Європейського суду з прав людини.
       Тобто, на час звернення із заявою про заміну стягувача у відділі примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України, який розташований у м. Києві, вул. Городецького, 13, знаходиться на примусовому виконанні рішення Європейського суду з прав людини від 24 жовтня 2013 року у справі «Нечепоренко та інші проти України».
       Відповідно до ч.1 ст.446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішується судом, який розглядавав справу як суд першої інстанції.
       Частиною другою вказаної статті встановлено, що процесуальні питання, пов`язанні з виконанням рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.
       Суд першої інстанції вірно встановив, що рішення Європейського суду з прав людини від 24 жовтня 2013 року знаходиться на примусовому виконанні відділі примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України із урахуванням положень ч.2 ст.446 ЦПК України заява ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, повинно вирішуватися судом за місцем виконання рішення.
Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Встановивши, що заява про заміну сторони виконавчого провадження розглядається судом за місцем виконання відповідного рішення, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про передачу справи до Печерського районного суду м. Києва. 
Колегія суддів вважає, що оскаржувану ухвалу постановлено з дотриманням норм процесуального права і підстав для її скасування по доводам апеляційної скарги не має.

Керуючись ст. ст. 374,375,381,382 ЦПК України, апеляційний суд 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 20 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку ст.389 ЦПК України шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення
Повний текст постанови складений 29 січня 2020 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді Н.М. Авалян

В.А. Коновалова