Справа № 450/2335/18                                Головуючий у 1 інстанції: Кіпчарський М.О. 
Провадження № 22-ц/811/2698/19                 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 
Категорія:44

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

        27 лютого 2020 року  колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді – Шандри М.М.
суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріального збитку,
ВСТАНОВИЛА:
25.07.2018 представник ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 : 54 556,49 грн - несплаченої суми страхового відшкодування ; 1 200,00 грн - витрат, пов`язаних з залученням експерта; 2 800,00 грн – витрат, понесених у зв`язку з транспортуванням транспортного засобу; 2 940,00 грн – витрат, понесених у зв`язку із зберіганням транспортного засобу; 3 720 ,00 грн - витрат на професійну правничу допомогу, а також 704,8 грн судового збору.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.12.2016 на автодорозі Київ-Чоп 543 км + 118 АДРЕСА_1 , в районі с.Зубра Пустомитівського району Львівської області відбулася дорожньо-транспортна пригода (страховий випадок) з вини водія вантажного автомобіля «VOLVO» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 , в результаті якої автомобілю «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_1 , спричинені механічні пошкодження.
Постановою суду від 01.12.2017 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні даної ДТП за ст.124 КУпАП.
Автомобіль «VOLVO» реєстраційний номер НОМЕР_1 був забезпечений за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК 0695933 терміном дії до 18.11.2017, за яким страхова виплата обмежується страховою сумою розміром 100 000,00 грн.
22.12.2017, 18.01.2018 та 05.02.2018 на адресу відповідача – Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії "Альфа-Гарант» (далі - ТДВ СК «Альфа-Гарант»), були направлені вимоги про надання письмового рішення про виплату страхового відшкодування, а також повідомлення про ДТП та заява про страхове відшкодування з пакетом належно оформлених документів.
Згідно Звіту від 31.05.2017 №1153/17, вартість збитків, заподіяних в результаті ДТП пошкодженням автомобіля «VolkswagenPassat» реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 88 860,31 грн.
19.03.2018 ОСОБА_1 отримав від ТДВ СК «Альфа-Гарант» страхове відшкодування в сумі 34 303,82 грн, тому недоплачена сума страхового відшкодування становить 54 556,49 грн.
Крім того, ОСОБА_1 поніс витрати, пов`язані з залучення експерта, з транспортуванням після ДТП автомобіля «VolkswagenPassat» та його зберіганням, а також у зв`язку із звернення до суду, поніс витрати на професійну правничу допомогу та сплату судового збору.
Зазначає, що в результаті ДТП, яка визнана відповідачем страховим випадком, виникли одночасно деліктне та договірне зобов`язання. А тому, посилаючись на зазначені обставини та положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та статті 511, 599, 636, 999, 1194 ЦК України як правову підставу для задоволення позову, просив такий задовольнити.
Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 червня 2019 року позов задоволено.
Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії "Альфа-Гарант», код в ЄДРПОУ 32382598, місцезнаходження: м.Київ, бул.Лесі Українки, 26 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 :
54 556,49 грн( п`ятдесят чотири тисячі п`ятсотп`ятдесят шість гривень 49 коп.) несплаченої суми страхового відшкодування;
1200,00 грн ( одна тисяча двісті гривень 00 коп.) витрат, пов`язаних з залученням експерта;
2800,00 грн( дві тисячі вісімсот гривень 00 коп.) витрат, пов`язаних з транспортуванням транспортного засобу;
2940,00 грн (дві тисячі дев`ятсот сорок гривень 00 коп.) витрат, пов`язаних із зберіганням транспортного засобу;
3720 ,00 грн(три тисячі сімсот двадцять гривень 00- коп.) витрат на професійну правничу допомогу;
704,80 грн (сімсот чотири гривні 80 коп.) судового збору.
Рішення суду в апеляційному порядку оскаржило Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», подавши апеляційну скаргу. 
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що судом першої інстанції проігноровано положення ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не враховано факт, що автомобіль позивача є фізично знищений. Вказує на помилковість висновку суду, про наявність підстав для стягнення на користь позивача з ТДВ СК «Альфа-Гарант» будь-яких сум у рахунок недоплаченого страхового відшкодування. Зазначає, що висновки суду першої інстанції щодо доведеності та документального підтвердження відшкодування витрат, пов`язаних із підготовкою експертного висновку, послуг евакуатора, витрат на зберігання транспортного засобу, судових витрат на правову допомогу не відповідають обставинам справи. Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позовних вимогах відмовити повністю.
Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.
Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно із ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на  які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами,  які  були досліджені в   судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам не повністю відповідає.        
Судом установлено, що 23.12.2016 на автодорозі Київ-Чоп 543 км + 118 м в районі с.Зубра Пустомитівського району Львівської області відбулась дорожньо-транспортна пригода (страховий випадок) за участю автомобіля «VOLVO» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , та автомобілів: «Пежо експерт» реєстраційний номер НОМЕР_4 , «VolkswagenPassat» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 та «VOLVO» реєстраційний номер НОМЕР_5 , в результаті чого даним автомобілям були спричинені механічні ушкодження.
Вказана ДТП сталася з вини ОСОБА_2 , що підтверджується постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 01.12.2017 ( а.с.14-15 том 1).
Відповідно до виданого ТДВ СК «Альфа-Гарант» Полісу №АК 0695933 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строком дії з 19.11.2016 до 18.11.2017, транспортним засобом, забезпеченим даним полісом, являється автомобіль «VOLVO» реєстраційний номер НОМЕР_1 , за яким страхова сума (ліміт відповідальності ) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, обмежується розміром 100 000,00 грн ( а.с.16,19,84 том 1).
Позивач повідомив ТДВ СК «Альфа-Гарант» про настання страхового випадку та подав заяву про страхове відшкодування ( а.с.85-86, 92 том 1).
ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплатила позивачу страхове відшкодування у розмірі 34 303,82 грн згідно страхового акту №ЦВ/16/4 ( а.с.50 том 1).
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки внаслідок ДТП, в результаті якого пошкоджено транспортний засіб позивача, витрати на його відновлювальний ремонт з урахуванням зносу становлять 88 860,31 грн, а відповідачем сплачено 34 303,82 грн таких витрат (страхове відшкодування),  недоплачена сума страхового відшкодування становить 54 556,49 грн (88 860,31 – 34 303,82), тому таку слід стягнути з відповідача.
Проте повністю з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна.
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані  з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
За змістом Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (статті 9, 22–31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.
Як убачається з матеріалі справи, ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернулась до незалежного експерта – аварійного комісара ОСОБА_4 з метою визначення вартості матеріального збитку, якого зазнав власник пошкодженого автомобіля у зв`язку з пошкодженням належного йому транспортного засобу.
Згідно Дослідження спеціаліста № 85-Д/39/1 від 13.03.2018, складеного аварійним комісаром, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 114 120,85 грн; ринкова вартість транспортного засобу становить 76 009,31 грн; вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу становить 47 192,56 грн. Ринкова вартість транспортного засобу після настання ДТП становить 40 705,49 грн.
Відповідно до ст. 30  Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди (30.1.).
Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (30.2.). 
Відповідно до дослідження № 85-Д/39/1 від 13.03.2018 витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди,тому такий вважається фізично знищеним.
Відповідно до наданого позивачем Звіту № 1153/17 від 31.05.2017 ринкова вартість транспортного засобу становить 88 860,31 грн з ПДВ, а вартість відновлювального ремонту 210 380,09 із ПДВ, тобто ремонт даного транспортного засобу є економічно необгрунтованй. Вартість транспортного засобу після ДТП не встановлена (а.с.24-40 том 1).
Таким чином, із вищезазначених висновків незалежних експертиз встановлено, що транспортний засіб «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_2 є фізично знищеним. 
Отже, позивач має право на отримання страхового відшкодування від страховика у розмірі 34 303,82 грн - різниця між вартістю транспортного засобу до (76 009,31 грн) та після ДТП (40 705,49 грн) за вирахуванням франшизи, враховуючи дослідження № 85-Д/39/1 від 13.03.2018. Вартість транспортного засобу після ДТП у звіті, наданому позивачем не встановлена, тому такий не береться судом до уваги. Відповідно відсутні підстави для стягнення на користь позивача витрат, пов`язаних з залученням експерта у розмірі 1 200 грн.
Як установлено судом, страхове відшкодування у сумі 34 303,82 грн ТДВ СК «Альфа-Гарант» було перераховане позивачу 19.03.2018, що визнає позивач. 
Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою
Ураховуючи наведене, суд прийшов до помилкового висновку про наявність правових підстав для стягнення з страховика вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу, та урахуванням сплаченого страховиком страхового відшкодування - у розмірі 54 556,49 грн.
Позивач також просив стягнути на його користь 2 800,00 грн витрат, пов`язаних з транспортуванням транспортного засобу. Відшкодування таких витрат, передбачено ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та вказані витрати документально підтверджені позивачем. Тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення позову в цій частині.
Що стосується вимоги позивача щодо стягнення на його користь витрат, пов`язаних із зберіганням транспортного засобу у розмірі 2 940,00 грн, така не підлягає до задоволення, оскільки компенсація за перебування транспортного засобу на майданчику тимчасового зберігання Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачена. 
Ураховуючи викладене, суд першої інстанції неправильно застосував норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до спірних правовідносин та дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 54 556,49 грн несплаченої суми страхового відшкодування, 1 200 витрат, пов`язаних з залученням експерта, 2940,00 грн витрат, пов`заних із зберіганням транспортного засобу, що призвело до ухвалення незаконного рішення. Тому рішення суду в цій частині слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в цій частині позовних вимог. Рішення суду в частині стягнення витрат, понесених у зв`язку з транспортуванням транспортного засобу у розмірі 2 800,00 грн, слід залишити без змін.
Відповідно до ч.3 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України у зв`язку із частковими задоволенням позовних вимог, з ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь позивача підлягає стягненню 169,26 грн витрат на професійну правничу допомогу та 32,03 грн судового збору.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» задовольнити частково.
Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 червня 2019 року скасувати в частині стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 : 54 556,49 грн несплаченої суми страхового відшкодування; 1200,00 грн витрат, пов`язаних з залученням експерта; 2940,00 грн  витрат, пов`язаних із зберіганням транспортного засобу.
Ухвалити нову постанову про відмову у цій частині позовних вимог.
Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 червня 2019 року змінити в частині стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 : 3720 ,00 грн витрат на професійну правничу допомогу; 704,80 грн  судового збору.
Стягнути  Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь  ОСОБА_1  169,26 грн витрат на професійну правничу допомогу; 32,03 грн судового збору.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
       
Повний текст постанови складено: 27.02.2020
Головуючий        
Судді