Номер провадження: 22-ц/813/2648/20 
Номер справи місцевого суду: 500/7295/17
Головуючий у першій інстанції Бочаров А.І.
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2020 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
Головуючого-судді Комлевої О.С.,
суддів Сегеди С.М., Гірняк Л.А.,
з участю секретаря Ткачука В.О.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
третя особа - Служба у справах дітей Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_3 , представника ОСОБА_1 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 липня 2019 року про забезпечення доказів, постановлену під головуванням судді Бочарова А.І., -
в с т а н о в и в:
У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який згодом був уточнений та поданий до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.
Під час розгляду справи, ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про витребування доказів, в якій просила поновити строк на звернення із заявою про забезпечення доказів; забезпечити докази шляхом витребування від Державної прикордонної служби України інформації щодо перетинання кордону України громадянином України ОСОБА_1 .
В обґрунтування заяви ОСОБА_2 зазначила, що отримана інформація буде мати значення для розгляду справи по суті і підтвердить факт продовження отримання позивачем значного матеріального доходу у морській сфері, «укривання» позивачем від суду факту укладання нового контракту із крюїнговою компанією для «штучного» заниження своїх доходів перед судом.
Також просила поновити строк на звернення до суд з заявою про витребування доказів, зазначивши поважність причин його пропуску.
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 липня 2019 року заява ОСОБА_2 про витребування доказів задоволена. Поновлений ОСОБА_2 строк на звернення із заявою про забезпечення доказів. Витребувана від Державної прикордонної служби України інформація щодо перетинання кордону України громадянином України ОСОБА_1 .
Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_3 , представник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на те, що судом порушені норми процесуального права.
У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги ОСОБА_3 , представник ОСОБА_1 зазначає, що відповідач не надала суду докази поважності пропущеного строку на звернення з заявою про забезпечення доказів, також не надала доказів які б підтвердили перешкоди у отриманні щодо перетинання кордону інформації, у зв`язку з чим ухвала підлягає скасуванню.
У своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 , представник ОСОБА_2 зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства відповідач отримати та надати інформацію щодо перетину іншою особою кордону не може, оскільки вказана інформація є конфіденційною.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно  до ст.  375ЦПК України,  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 19.06.2019 року  ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про витребування доказів, відповідно до якої просила суд:
- поновити строк на звернення з заявою про забезпечення доказів з поважних причин його пропуску;
- забезпечити докази шляхом витребування від Державної прикордонної служби України інформації щодо перетинання кордону України громадянином України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у період з 01.04.2019 року на час звернення до суду.
В обґрунтування заяви зазначила, що однією з підстав для зменшення розміру аліментів позивач визначає той факт, що начебто «він перестав ходити у рейси (у море) і нових контрактів моряка вже більше 6 місяців не укладав».
В той же час, відповідач отримала інформацію, що з квітня 2019 року позивач, який начебто «перебуває на обліку в Одеському міському центрі зайнятості за індивідуальним планом працевлаштування», спокійно перетнув кордон та попрямував у рейс за новим морським контрактом.
Тому для можливості отримання інформації, що має значення для розгляду справи по суті і підтверджує факт продовження отримання позивачем значного матеріального доходу у морській сфері, «укривання» позивачем від суду факту укладання нового контракту із крюїнговою компанією для «штучного» заниження своїх доходів перед судом - необхідно отримати інформацію про перетин ним кордону України у період часу із квітня 2019 року на час звернення до суду. Тобто ця інформація буде слугувати доказом у вказаній справі, що буде підтверджувати продовження позивачем своєї «морської діяльності», продовження отримання доходу від неї і буде спростовувати твердження позивача про те, що начебто «він не має роботи за фахом і перебуває на обліку у центрі занятості як незайнята роботою особа».
Також відповідач зазначила, що заява про забезпечення доказів не могла бути подана раніше, до призначення розгляду справи по суті, з поважних причин, оскільки: по-перше позивач здійснив перетин кордону України лише у квітні 2019 року; по-друге позивач не повідомив суд про зменшення аліментів та й відповідача про те, що він має намір піти у рейс та перетнути територію України; по-третє про зазначений факт відповідач також дізнався випадково лише після 12 червня 2019 року і ця інформація є непідтвердженою офіційними доказами. З огляду на викладене та враховуючи поважність причин пропуску на подачу заяви про забезпечення доказів щодо інформації про перетин державного кордону позивачем, просила суд поновити строк на звернення до суду з зазначеною заявою.
Отримати відповідач таку інформацію про перетин державного кордону ОСОБА_1 самостійно не має можливості, оскільки: по-перше така інформація є конфіденційною, тобто не підлягає розголошенню на запит сторонніх осіб окрім ОСОБА_1 ; та по-друге ОСОБА_1 не надавав відповідачу повноваження або ж права на отримання такої конфіденційної інформації щодо себе.
Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про поновлення строку на звернення з заявою про забезпечення доказів, а також про забезпечення доказів, суд першої інстанції виходив з того, щовідповідачем обґрунтована поважність причин пропуску строку на звернення з заявою про забезпечення доказів, а також обґрунтована необхідність витребування зазначеного доказу.
Статтею 222 ЦПК України передбачено, що головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.
У відповідності до ч.1 ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.
Згідно ч.2 ст.116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.
Частиною 1 ст.84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
На підставі вищевикладених обставин, суд на законних підставах поновив строк на звернення з заявою по забезпечення доказів та витребував від Державної прикордонної служби України інформації щодо перетинання кордону України громадянином України ОСОБА_1 у період з 01.04.2019 року на час постановлення оскаржуваної ухвали.
З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.
Доводи апеляційної скарги  ОСОБА_3 , представника ОСОБА_1 про те, щовідповідач не надала суду докази поважності пропущеного строку на звернення з заявою про забезпечення доказів, також не надала доказів, які б підтвердили перешкоди в отриманні щодо перетинання кордону інформації, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_2 при зверненні до суду у заяві обґрунтована поважність причин пропуску строку, а також обґрунтована необхідність витребування інформації про перетин державного кордону ОСОБА_1 , так як отримати зазначену інформацію вона самостійно не могла,у зв`язку з тим, що вказана інформація є конфіденційною, та не підлягає розголошенню.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. 
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).
Пункт 1ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41). 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для її скасування відсутні.
На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384, 389ЦПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_3 , представника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 липня 2019 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.
Відповідно до ст. 268 ЦПК України повна постанова суду буде складена протягом десяти днів.
Повний текст судового рішення складений 31 січня 2020 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Л.А. Гірняк