ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

20 лютого 2020 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/7449/19
Головуючий у першій інстанції - Коверзнев В. О.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/51/20

Чернігівський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Скрипки А.А.
суддів: Онищенко О.І., Харечко Л.К.
секретар: Позняк О.М., Поклад Д.В.                    

сторони:                     
позивач ОСОБА_1 
відповідачі Акціонерне товариство ''Укрсоцбанк'', правонаступником якого є Акціонерне товариство "Альфа-Банк", Вороньківська сільська рада Бобровицького району Чернігівської області 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства ''Укрсоцбанк'', правонаступником якого є Акціонерне товариство "Альфа-Банк" на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова у складі судді Коверзнева В.О. від 24 вересня 2019 року, місце ухвалення рішення м.Чернігів у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Укрсоцбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Альфа-Банк", Вороньківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області про визнання незаконним і скасування рішення та запису про право власності на квартиру,

                              В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства ''Укрсоцбанк'', Вороньківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області про визнання незаконним і скасування рішення та запису про право власності на квартиру. У вимогах заявленого позову ОСОБА_1 просила: визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Вороньківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області Беляєвої К.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №46157908 від 26.03.2019 року; скасувати запис про право власності №30883138, внесений на підставі рішення державного реєстратора Вороньківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області Беляєвої К.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №46157908 від 26.03.2019 року, згідно якого право власності на квартиру загальною площею 32,4 кв.м, житловою площею 19,6 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за Акціонерним товариством ''Укрсоцбанк''. В обґрунтування вимог заявленого позову ОСОБА_1 посилалась на порушення банком, як іпотекодержателем, процедури позасудового звернення стягнення на спірну квартиру, як на предмет іпотеки, у зв`язку з неврученням боржнику та іпотекодавцю письмової вимоги про усунення порушень кредитного договору, ненаданням банком документу, який підтверджує факт порушення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем і боржником письмової вимоги про усунення порушень, а також невизначення вартості предмета іпотеки на момент набуття права власності на нього.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 24.09.2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Судом визнано незаконним і скасовано рішення державного реєстратора Вороньківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області Беляєвої К.А. від 26.03.2019 року №46157908 та запис № 30883138 про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 за Акціонерним товариством "Укрсоцбанк". Стягнуто з Акціонерного товариства ''Укрсоцбанк'' і Вороньківської сільської ради Бобровицького  району  Чернігівської  області  на  користь  ОСОБА_1   по 4 384 грн. 20 коп. з кожного у відшкодування понесених витрат.       

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство "Укрсоцбанк" просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції від 24.09.2019 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального та матеріального права, при неповному встановленні та з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи. Доводи апеляційної скарги з посиланням на Закон України ''Про іпотеку''зазначають, що застереження в іпотечному договорі щодо позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки також є договором про задоволення вимог іпотекодержателя, а сам договір іпотеки в такому випадку є правовстановлюючим документом. Доводи апеляційної скарги стверджують, що при вирішенні даного спору по суті суд першої інстанції помилково виходив з того, що на момент звернення стягнення предмет іпотеки не оцінювався, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження даного висновку суду, при цьому позивач після отримання письмової вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки від 28.01.2019 року не звертався до банку із заявою про надання оцінки вказаного предмета іпотеки або про відшкодування позивачу, як іпотекодавцю, можливого перевищення вартості іпотеки над розміром забезпечених нею вимог іпотекодержателя. Доводи апеляційної скарги вказують, що поштове відправлення за №1400042762638 отримано позивачем особисто 05.02.2019 року, при цьому доводи представника позивача щодо отримання невідомою особою '' ОСОБА_2 '' вимоги про усунення порушень не заслуговують на увагу, оскільки вони є припущеннями. Доводи апеляційної скарги стверджують, що АТ ''Укрсоцбанк'' надало державному реєстратору для державної реєстрації права  власності  на  предмет  іпотеки відповідний  документ,  який підтверджує сплив 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником письмової вимоги іпотекодержателя. В доводах апеляційної скарги Акціонерне товариство "Укрсоцбанк" з посиланням на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №824/1751/14-а, вказує, що належним відповідачем у даному спорі має бути особа, реєстрацію речового права якої оскаржує позивач. При цьому доводи апеляційної скарги стверджують, що заява Вороньківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області про визнання позову не може бути врахована судом при розгляді даного спору по суті, оскільки Вороньківська сільська рада Бобровицького району Чернігівської області є неналежним відповідачем у даній справі.     

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 19.11.2019 року (а.с.153-154) на підставі наданих суду документів залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Укрсоцбанк", Вороньківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області про визнання незаконним і скасування рішення та запису про право власності на квартиру, правонаступника відповідача Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" - Акціонерне товариство "Альфа-Банк", ЄДРПОУ: 23494714, МФО 300346, п/р № НОМЕР_1 , місцезнаходження: 03150, Україна, м.Київ, вул. Велика Васильківська, 100.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення у зв`язку з її безпідставністю та залишити без змін рішення суду першої інстанції від 24.09.2019 року.  

В судовому засіданні апеляційного суду представник Акціонерного товариства "Альфа-Банк" адвокат Воронцова М.В. підтримала доводи та вимоги поданої апеляційної скарги. 

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача адвокат Гутник В.П. просив залишити без задоволення апеляційну скаргу у зв`язку з її безпідставністю та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 24.09.2019 року.  

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 , представник Вороньківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду даної справи, не з`явились. Від Вороньківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області надійшла заява щодо розгляду даної справи у відсутності представника (а.с.197). Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.  

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 25.04.2008 року позивач уклала з Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку ''Укрсоцбанк'', правонаступником якого є АТ ''Укрсоббанк'', іпотечний договір (реєстровий №4299), на підставі якого передала банку в іпотеку належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_2 , з метою забезпечення належного виконання ОСОБА_3 зобов`язань, що виникли за договором про надання відновлювальної кредитної лінії від 25.04.2008 року №941/7-50 (а.с.8-12).
Пунктом  4.5.3.  укладеного  іпотечного  договору  передбачено  право іпотекодержателя на звернення стягнення на квартиру, як предмет іпотеки шляхом оформлення права власності в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань у порядку, встановленому статтею 37 Закону України ''Про іпотеку''.
Як вбачається із свідоцтва про шлюб (повторно) серії НОМЕР_2 , виданого Чернігівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області 22.06.2018 року (а.с.9), 17.06.2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було зареєстровано шлюб. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу: '' ОСОБА_4 ''. 
Згідно матеріалів справи Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради №179568974101, том №1, АДРЕСА_1 (а.с.96-108), 22.03.2019 року Акціонерне товариство "Укрсоцбанк" звернулось із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру АДРЕСА_2 (а.с.98). Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Вороньківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області Беляєвої К.А. №46157908 від 26.03.2019 року було проведено державну реєстрацію права власності квартири АДРЕСА_2 за Акціонерним товариством ''Укрсоцбанк''. Відкрито розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на об`єкт нерухомого майна (а.с.106,107).

Як вбачається із оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 24.09.2019 року, задовольняючи вимоги заявленого позову, суд вважав їх обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду даної справи. 

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що рішення суду першої інстанції від 24.09.2019 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконним і скасування рішення державного реєстратора Вороньківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області Беляєвої К.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №46157908 від 26.03.2019 року, не узгоджується із приписами норм права, які регламентують спірні правовідносини.    
Згідно положень ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як  вбачається  із  висновків  Великої  Палати  Верховного  Суду, викладених у постанові від 16.01.2019 року у справі №755/9555/18, провадження №14-536цс18, спір про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру має розглядатись як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на майно іншою особою. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні прав) не змінює цивільно-правового характеру спору (аналогічний висновок Велика Палата Верховного Суду сформулювала, зокрема, у постанові від 04.09.2018 року у справі №823/2042/16). 
Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження (п.40,п.41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі №523/9076/16-ц, провадження №14-61цс18).

Як вбачається зі змісту приписів статті 51 ЦПК України, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Відповідно до положень ч.1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Частиною 4 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. 
Згідно приписів ч.1,ч.3 статті 13 ЦПК України, яка регламентує диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Положеннями ч.2 статті 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів.
    
Як вбачається із висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 16.01.2019 року у справі №755/9555/18, провадження №14-536цс18, під час розгляду справи суди мають врахувати висновок Великої Палати Верховного Суду стосовно того, що після внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належним способом захисту права є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію, яке вичерпало свою дію, а скасування запису про проведену державну реєстрацію відповідного права (пункт 5.17 постанови від 4 вересня 2018 року у справі №915/127/18).  
Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 29.05.2019 року у справі №367/2022/15-ц, провадження №14-376цс18, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. А тому після внесення такого запису скасування зазначеного рішення не може бути належним способом захисту права або інтересу позивача. За певних умов таким належним способом може бути скасування запису про проведену державну реєстрацію права (див. пункт 5.17 постанови від 04.09.2018 року у справі №915/127/18).

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства ''Укрсоцбанк'', правонаступником якого є Акціонерне товариство "Альфа-Банк", необхідно задовольнити частково. При цьому рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 24.09.2019 року необхідно скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Укрсоцбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Альфа-Банк", Вороньківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області про визнання незаконним і скасування рішення державного реєстратора Вороньківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області Беляєвої К.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №46157908 від 26.03.2019 року, відмовивши у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у вказаній частині.  
За даних обставин, приймаючи до уваги приписи статті 141 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, апеляційний суд вважає за необхідне рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 24.09.2019 року скасувати в частині стягнення з Вороньківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області на користь ОСОБА_1 4 384 грн. 20 коп. в рахунок відшкодування понесених судових витрат.       

Матеріали цивільної справи містять в собі заяву Вороньківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, адресовану суду першої інстанції та одержану судом 19.08.2019 року (а.с.86), в якій Вороньківська сільська рада Бобровицького району Чернігівської області вказує про визнання позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі. Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що в силу приписів ч.4 статті 206 ЦПК України дана заява не може бути підставою для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконним і скасування рішення державного реєстратора Вороньківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області Беляєвої К.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №46157908 від 26.03.2019 року.

В іншій частині рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 24.09.2019 року апеляційний суд вважає за необхідне залишити без змін, оскільки його висновки узгоджуються із фактичними обставинами справи та нормами права, які регулюють спірні правовідносини.               
Доводи апеляційної скарги з посиланням на Закон України ''Про іпотеку'' зазначають, що застереження в іпотечному договорі щодо позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки також є договором про задоволення вимог іпотекодержателя, а сам договір іпотеки в такому випадку є правовстановлюючим документом. Доводи апеляційної скарги стверджують, що при вирішенні даного спору по суті суд першої інстанції помилково виходив з того, що на момент звернення стягнення предмет іпотеки не оцінювався, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження даного висновку суду, при цьому позивач після отримання письмової вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки від 28.01.2019 року не звертався до банку із заявою про надання оцінки вказаного предмета іпотеки або про відшкодування позивачу, як іпотекодавцю, можливого перевищення вартості іпотеки над розміром забезпечених нею вимог іпотекодержателя. Доводи апеляційної скарги вказують, що поштове відправлення за №1400042762638 отримано позивачем особисто 05.02.2019 року, при цьому доводи представника позивача щодо отримання невідомою особою '' ОСОБА_2 '' вимоги про усунення порушень не заслуговують на увагу, оскільки вони є припущеннями. Доводи апеляційної скарги стверджують, що АТ ''Укрсоцбанк'' надало державному реєстратору для державної реєстрації права  власності  на  предмет іпотеки відповідний  документ,  який підтверджує сплив 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником письмової вимоги іпотекодержателя.
Апеляційний суд вважає, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги апеляційним судом, виходячи із наступного. 

Відповідно до частин 1,3,4,5 статті 37 Закону України ''Про іпотеку'' іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. 
Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі.
Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. 
Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Як вбачається з матеріалів справи №179568974101 Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради, том №1, АДРЕСА_1 (а.с.96-108), всупереч вимогам статті 37 Закону України ''Про іпотеку'', на момент звернення стягнення предмет іпотеки - квартира не оцінювалась, що виключило можливість ухвалення рішення про відшкодування позивачу як іпотекодавцю можливого перевищення вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ч.1 статті 35 Закону України ''Про іпотеку'', у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.
Положення пункту 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 року №553) регламентують, що для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової  вимоги  про  усунення  порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2)  документ,  що  підтверджує  наявність  факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

За даних обставин, обов`язковою умовою державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки є підтвердження фактичного отримання боржником та іпотекодавцем, якщо ці особи є відмінними, письмової вимоги іпотекодержателя про усунення порушень та її невиконання в 30-денний строк.

Як зазначив суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні від 24.09.2019 року, суд констатує, що в матеріалах справи відсутні докази отримання боржником ОСОБА_3 письмової вимоги банку про звернення стягнення на спірну квартиру від 28.01.2019 року, що виключає можливість реєстрації права власності на спірну квартиру за банком у позасудовому порядку.
Доводи апеляційної скарги вказують, що поштове відправлення за №1400042762638 отримано позивачем особисто 05.02.2019 року, при цьому твердження представника позивача щодо отримання невідомою особою '' ОСОБА_2 '' вимоги про усунення порушень не заслуговують на увагу, оскільки вони є припущеннями. Доводи апеляційної скарги стверджують, що АТ ''Укрсоцбанк'' надало державному реєстратору для державної   реєстрації   права   власності   на  предмет  іпотеки  відповідний документ, який підтверджує сплив 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником письмової вимоги іпотекодержателя.
Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вказані доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.42), поштове відправлення з номером 1400042762638, адресоване банком позивачу на адресу: АДРЕСА_4, було вручено особисто 05.02.2019 року. Разом з тим, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 1400042762638, адреса одержувача: АДРЕСА_4, поштове відправлення отримано 05.02.2019 року не позивачем, а особою із прізвищем '' ОСОБА_2 '' (а.с.39). Згідно довідки виконавчого комітету Городнянської міської ради №3500 від 30.07.2019 року (а.с.73), станом на 05.02.2019 року за вищевказаною адресою були зареєстровані: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . За даних обставин, поштове відправлення з номером 1400042762638 було отримано особою, яка не була стороною ні основного зобов`язання, оскільки боржником за кредитним договором є ОСОБА_3 , ні стороною іпотечного договору.                  
Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що позивач, як майновий поручитель та ОСОБА_3 , як боржник за основним зобов`язанням, передбаченого приписами закону повідомлення АТ ''Укрсоцбанк'' не отримували. За даних обставин, документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником письмової вимоги про усунення порушень (підпункт другий пункту 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень), не міг бути наданий державному реєстратору для державної реєстрації. Матеріали справи Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради №179568974101, том №1, АДРЕСА_1 (а.с.96-108) не містять в собі вищезазначеного документа. 
                 
Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку рішення суду першої інстанції від 24.09.2019 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про скасування запису №30883138 про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 за Акціонерним товариством ''Укрсоцбанк''.     

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача адвокат Гутник В.П. просив стягнути на користь ОСОБА_1 з Акціонерного товариства ''Альфа-Банк'' 4 000 грн. в рахунок відшкодування документально підтверджених понесених витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції (а.с.167-171). Приймаючи до уваги часткове задоволення апеляційної скарги та виходячи із приписів статті 141 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, апеляційний суд вважає за необхідне стягнути з Акціонерного товариства "Альфа-Банк'' (м.Київ, вул.В.Васильківська, 100, код ЄДРПОУ 23494714) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 2 000 (дві тисячі) грн. в рахунок відшкодування документально підтверджених понесених витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.       
             
Керуючись статтями: 141, 367, 368, 374; п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,
                                 
                            П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства ''Укрсоцбанк'', правонаступником     якого     є     Акціонерне    товариство    "Альфа-Банк" задовольнити частково. 

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 24 вересня 2019 року скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Укрсоцбанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Альфа-Банк", Вороньківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області про визнання незаконним і скасування рішення державного реєстратора Вороньківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області Беляєвої Катерини Андріївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №46157908 від 26.03.2019 року, відмовивши у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у вказаній частині.  

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 24 вересня 2019 року скасувати в частині стягнення з Вороньківської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області на користь ОСОБА_1 4 384 грн. 20 коп. в рахунок відшкодування понесених судових витрат.       
  
В іншій частині рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 24 вересня 2019 року залишити без змін.

Стягнути з Акціонерного товариства "Альфа-Банк'' (м.Київ, вул. В.Васильківська, 100, код ЄДРПОУ 23494714) на користь ОСОБА_1   ( АДРЕСА_3 ,  РНОКПП  НОМЕР_3 ) 2 000 (дві тисячі) грн. в рахунок відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.       

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий:                                           Судді: