ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_______________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 січня 2020 року

м. Харків

справа № 953/16809/19

провадження № 22-ц/818/944/20

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В. 

суддів: Бровченка І.О., Бурлака І.В.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Департамент охорони здоров`я виконавчого комітету Харківської міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоров`я виконавчого комітету Харківської міської ради про порушення практичної реалізації права на звернення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2019 року, постановлену під головуванням судді Ніколаєнко І.В., в залі суду в місті Харкові, -
в с т а н о в и в :
У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту охорони здоров`я виконавчого комітету Харківської міської ради про порушення практичної реалізації права на звернення.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 16 вересня 2019 року відкрито провадження у справі.
У листопаді 2019 року представник Департаменту охорони здоров`я виконавчого комітету Харківської міської ради подав до суду клопотання про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Зазначив, що позовні вимоги стосуються виконання Департаментом охорони здоров`я виконавчого комітету Харківської міської ради своїх публічно-владних управлінських функцій, тому справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2019 року клопотання представника відповідача задоволено. Закрито провадження у справі за вищевказаним позовом.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що незважаючи на участь у справі суб`єкта владних повноважень, справа підлягає розгляду саме у порядку цивільного судочинства, оскільки спір стосується його здоров`я, що є особистим немайновим правом, захист якого здійснюється відповідно до ст. 275 ЦК України. Директором Департаменту охорони здоров`я виконавчого комітету Харківської міської ради не виконані вимоги Закону України «Про звернення громадян», при цьому кінцева мета спору - захист саме цивільного, а не публічного права. 
Департамент охорони здоров`я виконавчого комітету Харківської міської ради надав відзив на апеляційну скаргу, вважав, що доводи апеляційної скарги не грунтуються на законі.
Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Закриваючи провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту охорони здоров`я виконавчого комітету Харківської міської ради про порушення практичної реалізації права на звернення, суд першої інстанції виходив з того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а підпадає під юрисдикцію адміністративних судів.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.
Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції. Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.
Статтею 19 ЦПК України передбачено, що в порядку цивільного судочинства суди розглядають справи що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Згідно роз`яснень п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).
Судом встановлено, що у серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту охорони здоров`я виконавчого комітету Харківської міської ради про порушення практичної реалізації права на звернення. Позивач просив суд визнати бездіяльність по розгляду звернень від 27 березня 2019 року та від 01 серпня 2019 року посадовою особою директором Департаменту охорони здоров`я Харківського виконавчого комітету міської ради Харківської області неправомірними, що висловлюється в порушенні вимог ст. 19 Закону України "Про звернення громадян" особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують та у відмові розгляду звернення від 01 серпня 2019 року посадовою особою Сороколат Ю.В. Також ОСОБА_1 просив суд -зобов`язати посадову особу директора Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради особисто перевірити порядок прийому громадян 25 березня 2019 року згідно електронного запису до лікаря-терапевта Дунаєвої Н.В. з 12 по 16 годині прийому громадян.
Пунктом 1 ч.1 ст. 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Отже, до компетенції адміністративних судів належить вирішення спорів фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.
Матеріали справи свідчать про те, що позов ОСОБА_1 обґрунтовано протиправною бездіяльністю Департаменту охорони здоров`я Харківського виконавчого комітету міської ради при розгляді звернень громадян. При цьому позивач просив зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити дії на виконання своїх владних управлінських функцій.
Тобто позовні вимоги не містять спору про право, а дослідженню підлягають виключно владні управлінські рішення, дії та бездіяльність Департаменту охорони здоров`я Харківського виконавчого комітету міської ради, який у межах спірних відносин діє як суб`єкт владних повноважень.
Висновок суду першої інстанції про те, що справа за вищевказаним позовом не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, - відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Розгляд даного спору належить до компетенції адміністративного суду.
Тому колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону.
Посилання ОСОБА_1 на аналогічну справу, яка розглядалася в апеляційному провадженні №22-ц/818/4969/19, - не приймаються до уваги, оскільки справи мають різний предмет та підставу позову.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2019 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна 

Судді:                                                                   І.О. Бровченко

                                                                І.В. Бурлака

       Повне судове рішення виготовлено 23.01.2020 року.