Постанова
Іменем України                           
 
19 лютого 2020 року                                
м. Київ                                                          
                                                                        
справа № 2-463/2009
 
провадження № 61-22948св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д. 
суддів: Воробйової І. А., Гулька Б.І., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач),      Черняк Ю. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач -  ОСОБА_2 ,
особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_3 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського апеляційного суду          від 19 листопада 2019 року у складі колегії суддів: Рейнарт І. Мирилюк Г. М., Семенюк Т. А.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У жовтні 2008 року  ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на будинок та визнання права власності на частину нерухомого майна.
Позовна заява мотивована тим, що 17 вересня 2002 року між нею та ОСОБА_4 було укладено шлюб, який на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду у справі № 2-2028 від 05 серпня                  2008 року було розірвано.
 
Зазначала, що у травні 2003 року продала належну їй на праві власності квартиру та всі отримані кошти з продажу вклала в капітальний ремонт будинку АДРЕСА_1 , який належить на праві власності відповідачу.
 
Вважала, що у зв`язку із розірванням шлюбу виникла необхідність у поділі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
 
Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просила суд: визнати будинок АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя, визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими спорудами за вказаною адресою.
 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
 
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області                     від 08 квітня 2009 року у складі судді Верещака А. М. визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною частиною надвірних та господарських будівель і споруд. Провадження у справі закрито.
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції 
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня                2009 року про визнання мирової угоди та закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на будинок та визнання права власності на частину нерухомого майна закрито.
 
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що у судовому засіданні ОСОБА_1 надала заяву ОСОБА_3 від 18 листопада 2019 року, підпис якої засвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирик О. А., про відмову від апеляційної скарги та закриття апеляційного провадження.
 
Апеляційний суд дійшов висновку про закриття апеляційного провадження, оскільки справжність підпису ОСОБА_3 у заяві про відмову від апеляційної скарги засвідчено нотаріусом, суду надано докази її перебування 18 листопада 2019 року на території України, осіб, які б приєдналися до апеляційної скарги немає.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У касаційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та передати справу для продовження розгляду до Київського апеляційного суду.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
Касаційна скарга ОСОБА_2 мотивована тим, що оскаржуване судове рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права, оскільки ОСОБА_3 клопотання про відмову від апеляційної скарги в судове засідання не подавала, а доказів того, що вона уповноважила                ОСОБА_1 на подання заяв та клопотань у матеріалах справи немає.
 
Стверджує, що ОСОБА_3 не могла приїхати в м. Київ 19 листопада               2019 року, оскільки знаходилася на стаціонарному лікуванні з діагнозом інсульт.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
 
У січні 2020 року ОСОБА_1 подала відзив на касаційну скаргу,  у якому зазначила, що оскаржуване судове рішення є об`єктивним та законним, відтак, касаційна скарга задоволенню не підлягає.
 
Зазначає, що ОСОБА_3 не особисто, а поштою направляла свою апеляційну скаргу та заяву про відмову від апеляційної скарги. Оскільки суд, не маючи достовірних доказів тому, ким підписана апеляційна скарга та відмова від неї, відклав розгляд справи для з`ясування цієї обставини. Тому, ОСОБА_3 приїхала до м. Києва, де у нотаріуса завірила свій підпис під черговою заявою про відмову від апеляційної скарги і така заява була подана нею, ОСОБА_1 , до суду.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
У грудні 2019 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою судді Верховного Суду від 27 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 лютого 2020 року справу призначено                      до розгляду.
 
2.        Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Положенням частини другої статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги.
 
Відповідно до частини четвертої статті 364 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження. Визнання апеляційної скарги іншою стороною враховується судом апеляційної інстанції у частині наявності або відсутності фактів, які мають значення для вирішення справи.
 
Частиною шостою статті 364 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції має право не приймати відмову від скарги або її відкликання з підстав, визначених у частині п`ятій статті 206 цього Кодексу.
 
Згідно із частиною п`ятою статті 206 ЦПК України суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.
 
Підставою для закриття апеляційного провадження стали подана у судовому засіданні ОСОБА_1 (позивачем) заява ОСОБА_3 про відмову           від апеляційної скарги та закриття апеляційного провадження                            від 18 листопада 2019 року та копія сторінок паспорта ОСОБА_3                      з відміткою про в`їзд на територію України 18 листопада 2019 року.
 
Положеннями статей 13, 43 ЦПК України передбачено право учасника справи розпоряджатися своїми процесуальними правами на власний розсуд. Зокрема, у пункті 2 частини першої статті 43 ЦПК України зазначено про право особи брати участь у судових засіданнях.
 
Оскільки явка ОСОБА_3 не була визнана судом апеляційної інстанції обов`язковою, отже, апеляційний суд, долучаючи у судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відмову від апеляційної скарги, подану ОСОБА_1 , діяв з дотриманням норм процесуального права.
При цьому апеляційний суд дійшов правильних висновків про прийняття вказаної заяви та закриття апеляційного провадження, оскільки її особу та волевиявлення встановлено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирик О. А. 
 
Посилання заявника на відсутність у ОСОБА_1 повноважень на подання заяв та клопотань від імені ОСОБА_3 колегія суддів відхиляє, оскільки відомостей про відкликання поданої заяви про відмову від апеляційної скарги немає, та й сама ОСОБА_3 не оскаржує судове рішення апеляційного суду.
 
Згідно із частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість його судового рішення не впливають, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.
 
Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
 
Ухвалу Київського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
 
Головуючий   Судді:	Д. Д. Луспеник   І. А. Воробйова   Б. І. Гулько   Р. А. Лідовець   Ю. В. Черняк