КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 33/824/34/2020                                                                                                              Суддя 1 інстанції - Хрипун С.В.
Категорія: ч. 1 ст. 164-14 КУпАП                                                                                               Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А
 
27 січня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., вирішуючи питання про поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 жовтня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1  ст. 164-14 КУпАП,
 
В С Т А Н О В И Л А:
 
Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-14 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 700 (сімсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11900 (одинадцять тисяч дев`ятсот) гривень. Поряд з цим, стягнуто судовий збір у розмірі 384,20 грн.
 
Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції  ОСОБА_1  подала до суду першої інстанції апеляційну скаргу, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Клопотання обґрунтовано тим, що про існування оскаржуваної постанови вона дізналася лише під час моніторингу Єдиного реєстру судових рішень 13.11.2019 та в той же день надала запит до Києво-Святошинського районного суду про надання копії постанови від 04.10.2019 року, яку отримала в суді першої інстанції 13.11.2019 року, а відтак, була позбавлена можливості її оскаржити у передбачений законом строк.
Заслухавши пояснення  ОСОБА_1  та її захисника - адвоката Нагорного А.А., які просили прийняти до розгляду апеляційну скаргу, поновивши строк на її подачу,  перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.  
Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. 
Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.
Як вбачається з  матеріалів  справи, постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області щодо  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164-14 КУпАП винесена 04.10.2019 року. 
Апеляційну скаргу,  ОСОБА_1  подала лише 17.11.2019 року, тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження. 
З постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.10.2019 року вбачається, що  ОСОБА_1  дійсно не була присутня при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції 04.10.2019 року. 
Разом з тим, відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини зазначається, що у кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03).
Так, з матеріалів справи вбачається, що 14.08.2019 р.  до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшли матеріали у справі про адмінправопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164-14 КУпАП (а.с. 27).
20.08.2019 року, за адресою, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, як адреса проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) судом першої  інстанції направлене повідомлення про виклик ОСОБА_1  в судове засідання  на 10 вересня 2019 року (а.с.30-31). Дане повідомлення ОСОБА_1   отримано не було і було повернуто на адресу суду першої інстанції (а.с.32).
В зв`язку з неявкою 10.09.2019 року в судове засідання ОСОБА_1 , Києво-Святошинським районним судом Київської області розгляд даної справи було відкладено на  04 жовтня 2019 року, та  відповідно  направлено повідомлення про виклик ОСОБА_1  в судове засідання (а.с.33).
Вказані обставини свідчать про те, судом першої інстанції вжито всіх заходів щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про судові засідання.
У зв`язку з відсутністю ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді першої інстанції, судом, відповідно до вимог КУпАП, супровідним листом від 21.10.2019 року була направлена копія постанови (а.с. 36).
В своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи,  ОСОБА_1  знаючи ще  з  моменту  складання  протоколу  про  адміністративне  правопорушення про те, що в провадженні ОСОБА_1   здійснюється розгляд справи щодо неї  за ч. 1 ст. 164-14 КУпАП, судові повідомлення, надіслані  судом не отримала та самостійно не цікавилася ходом розгляду справи,  тим самим знехтувала своїми процесуальними обов`язками.
Що стосується доводів апелянта про те, що лише 13.11.2019 року під час моніторингу судових рішень в Єдиному реєстрі судових рішень вона дізналася про наявність оскаржуваної постанови, то вони є безпідставними, оскільки з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 жовтня 2019 року в справі № 3/369/4245/19 надіслана до реєстру 21.10.2019 року та оприлюднена 23 жовтня 2019 року. 
Посилання апелянта в клопотанні на те, що саме з часу отримання судового рішення слід обраховувати строк на його оскарження, то вони не ґрунтуються на законі, оскільки чинним КУпАП початок строку апеляційного оскарження постанови судді обраховується з дня винесення постанови і цей строк ніяким чином не пов`язаний з отриманням копії судового рішення, в даному випадку вказана апелянтом обставина не може бути визнана поважною причиною пропуску процесуального строку.
Будь-яких інших посилань на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження клопотання не містить, у зв`язку з чим апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апелянт не підтвердила поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, і підстав для його поновлення, відповідно не находить,  в  зв`язку  з  чим   в  поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 жовтня 2019 року слід відмовити, а  апеляційну  скаргу  повернути  особі, яка  її  подала.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
П О С Т А Н О В И Л А:
 
В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-14 КУпАП - відмовити.
Апеляційну скаргу разом з доданими до неї документами повернути ОСОБА_1 .
Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
                 Суддя   
Київського апеляційного суду                                                                      Л.І. Кепкал