СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2020 р.                                                                           Справа № 922/2733/19  
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий:	Зубченко І.В. (доповідач),	
судді:	Білецька А.М., Чернота Л.Ф. 	
при секретарі судового засідання:	 Мартинчук М.В.	
за участю представників:	 	
від позивача:	Мовчан М.В., довіреність №08-21/4479/2-19 від 27.12.2019р.  	
від відповідача:	Швець Р.П., довіреність б/н від 12.12.2019р., свідоцтво №3182 від 05.11.2019р.	
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу	  Харківської міської ради, м.Харків (вх.№3672 Х/3 від 03.12.2019р.)	
на рішення господарського суду	 Харківської області	
ухвалене	12.11.2019р. (повний текст складено та підписано 22.11.2019р. у м.Харкові)	
у справі	№ 922/2733/19 (суддя Шатерніков М.І.)	
за позовом	Харківської міської ради, м.Харків	
до	Приватного підприємства "Квант-Інвест", м.Львів	
про	стягнення 1.525.188,88грн.	

В С Т А Н О В И В:
Харківська міська рада, м.Харків, позивач, звернулась до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача, Приватного підприємства "Квант-Інвест", м.Львів, в якому просить стягнути з відповідача 1.525.188,88грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою загальною площею 0,7281га по пр.Ювілейному, 30 у м.Харкові (кадастровий номер 6310137500:02:043:0009), на якій розташоване нерухоме майно відповідача та яка перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Харкова.
Позов мотивовано тим, що відповідач у період з 01.04.2018р. по 31.07.2019р. використовував земельну ділянку без достатніх правових підстав і не сплачував за користування плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберіг за рахунок Харківської міської ради, як власника земельної ділянки, майно - грошові кошти у розмірі орендної плати. Посилаючись на положення статей 1212-1214 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), позивач вважає, що зазначена сума безпідставно збережених коштів має бути стягнута з відповідача на користь позивача.
Рішенням господарського суду Харківської області від 12.11.2019р. (повний текст складено та підписано 22.11.2019р.) у справі №922/2733/19 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Приватного підприємства «Квант-Інвест» на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 430.557,76грн. та 6.458,37грн. судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Рішення мотивоване доведеністю факту використання відповідачем спірної земельної ділянки (у визначеному позивачем періоді) без оформлення належним чином прав на неї. Часткове задоволення позовних вимог обґрунтоване застосуванням позивачем при здійсненні розрахунку безпідставно збережених коштів невірного коефіцієнту функціонального використання землі. Разом з тим, судом враховано сплачені відповідачем грошові кошти у розмірі 234.980,00грн. (земельний податок) за використання спірної земельної ділянки за період з 01.04.2018р. по 31.07.2019р.
Не погодившись із зазначеним рішенням, Харківська міська рада звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 12.11.2019р. (повний текст складено та підписано 22.11.2019р.) у справі №922/2733/19 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
При цьому скаржник зазначає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а окремі висновки місцевого суду не відповідають обставинам справи з наступних підстав:
- станом на 31.08.2017р. у спірної земельної ділянки не було коду класифікації видів цільового призначення земель, передбаченого новим Порядком нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, який введений в дію з 01.01.2017р. Код класифікації видів цільового призначення земель, передбачений новим Порядком, з`явився у спірної земельної ділянки лише 12.08.2019р., тобто після періоду, за який позивач просить стягнути кошти. Отже, Харківською міською радою правомірно у період з 01.04.2018р. по 31.07.2018р. коефіцієнт функціонального використання застосований 2, а у період з 01.08.2018р. по 31.07.2019р. - 3;
- безпідставним є посилання суду першої інстанції на витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №1982/176-19 від 20.08.2019р. та розрахунок №362/19 від 04.09.2019р., надані відповідачем, оскільки останні не встановлюють обставини, які входять до предмету доказування, з огляду на те, що видані поза межами строку, за який позивач просить стягнути кошти.
Крім того, апеляційна скарга містить  клопотання про долучення до матеріалів справи листа відділу у м.Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №2999/116-19 від 22.11.2019р.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2019р. у справі №922/2733/19 сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий (суддя-доповідач) Зубченко   І.В., судді Медуниця О.Є., Чернота Л.Ф.
Ухвалою суду від 09.12.2019р. відкрито апеляційне провадження за вищевказаною апеляційною скаргою та зобов`язано Приватне підприємство "Квант-Інвест" у строк до 24.12.2019р. включно надати до суду відзив на апеляційну скаргу.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.12.2019р. призначено розгляд справи №922/2733/19  на 15.01.2020р.
Через канцелярію суду 24.12.2019р. (згідно штампу канцелярії, наявного на першому аркуші документа) від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (у межах визначеного судом строку), за змістом якого заявник зазначає, що не погоджується з аргументами позивача, викладеними в апеляційній скарзі, і, відповідно, не вбачає підстав для її задоволення. Так, відповідач наголошує на наступному:
- суд першої інстанції правомірно погодився з контррозрахунком безпідставно збережених коштів, наданим відповідачем, з огляду на те, що цільове призначення спірної земельної ділянки - землі промисловості, до яких згідно Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №489 від 25.11.2016р., при визначенні нормативної грошової оцінки застосовується коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), у розмірі 1,2. У той же час розрахунок, наданий позивачем, визначає вказаний коефіцієнт у період з 01.04.2018р. по 31.07.2018р. у розмірі 2, а у період з 01.08.2018р. по 31.07.2019р. - у розмірі 3, що призводить до необ`єктивно завищених очікувань позивача щодо суми коштів, які б він мав отримувати від надання в оренду вказаної земельної ділянки;
- твердження позивача про відсутність у земельної ділянки по пр.Ювілейному, 30 коду класифікації видів цільового призначення земель, передбаченого Порядком нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженим Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №489 від 25.11.2016р., є безпідставними.
У зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії Медуниці О.Є., на підставі розпорядження керівника апарату суду від 14.01.2020р., згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Білецька А.М., Чернота Л.Ф.
У судовому засіданні 15.01.2020р. представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені. Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін.
За результатами судового засідання, з метою повного та всебічного дослідження обставин справи в їх сукупності, оголошено перерву до 29.01.2020р., що відображено безпосередньо у протоколі судового засідання.
У судовому засіданні 29.01.2020р. представники сторін підтримали позиції, висловлені в судовому засіданні 15.01.2020р.
Щодо заявленого позивачем клопотання, яке міститься в мотивувальній та резолютивній частинах апеляційної скарги, про долучення до матеріалів справи копії листа відділу у м.Харкові Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області №2999/116-19 від 22.11.2019р., судова колегія зауважує наступне.  
Неможливість подання зазначеного листа до суду першої інстанції обґрунтована тим, що він був отриманий позивачем після винесення оскаржуваного рішення.
Відповідно до чч.1, 3 ст.269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Враховуючи, що наданий позивачем лист не існував на момент розгляду справи судом першої інстанції, судова колегія не встановила правових підстав для долучення такого доказу до матеріалів справи та для надання йому правової оцінки, у зв`язку з чим відмовила у задоволенні відповідного клопотання Харківської міської ради.
Суд апеляційної інстанції, у відповідності до статті 269 ГПК України, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Відповідно до ст.ст.222, 223 ГПК України та п.17.7 Перехідних положень ГПК України   здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації, складено протокол.
У судовому засіданні 29.01.2020р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах перегляду справи, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 22.11.2000р. №1644 вирішено надати Товариству з обмеженою відповідальністю «ЯВАЛ Україна» в тимчасове платне користування на умовах оренди земельну ділянку загальною площею 0,7281га за адресою: пр.50-річчя ВЛКСМ, 30 для експлуатації та обслуговування виробничого корпусу строком до 01.01.2025р. 
На підставі вказаного рішення між Харківською міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЯВАЛ Україна» (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки від 08.02.2001р. №13/01.
19.02.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЯВАЛ УКРАЇНА" (продавець) та Приватним підприємством «Квант-Інвест» (покупець) укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна (нежитлової будівлі літ. «Ж2-1», що розташована за адресою: м.Харків, пр-т Ювілейний (колишній пр - т 50-річчя ВЛКСМ ) , 30), який був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Золотоус-Жидковою О.О., та зареєстрований в реєстрі за №360.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 13.08.2019р. №177303676 право власності на нежитлову будівлю літ. «Ж2-1» площею 3557,7кв.м. по пр.Ювілейному, 30 у м.Харкові з 19.02.2016р. зареєстроване за Приватним підприємством «Квант-Інвест» на підставі названого договору купівлі-продажу.
26.04.2016р. Приватне підприємство «Квант-Інвест» звернулося до Харківського міського голови з проханням надати в оренду земельну ділянку в межах договору оренди землі від 06.02.2001р., укладеного між Харківською міською радою та ТОВ "ЯВАЛ УКРАЇНА", для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі.
У відповідності до пункту 6 рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд» від 22.02.2017р. №559/17, Приватному підприємству «Квант-Інвест»  надано в оренду строком до 01.03.2022р. земельну ділянку площею 0,7281га (кадастровий номер 6310137500:02:043:0009) за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, що належить територіальній громаді м.Харкова для експлуатації та обслуговування виробничого корпусу по пр.Ювілейному, 30 (Московський район).
Вказаним рішенням також було припинено Товариству з обмеженою відповідальністю "ЯВАЛ УКРАЇНА" право користування названою земельною ділянкою площею за добровільною відмовою та вказано, що договір оренди землі №13/01 від 08.02.2001р. втрачає чинність з моменту реєстрації угоди про його розірвання.
Розірвання договору оренди землі №13/01 від 08.02.2001р. відбулося лише 03.08.2017р. згідно рішення господарського суду Харківської області по справі №922/1713/17, а речове право попереднього землекористувача (Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯВАЛ УКРАЇНА") припинено 21.03.2018р., що відображено у витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Користування відповідачем у період з 01.04.2018р. по 31.07.2019р. земельною ділянкою по пр.Ювілейному, 30 у м.Харкові без достатніх правових підстав та без внесення плати за користування земельною ділянкою у встановленому законодавчими актами розмірі стало підставою звернення Харківської міської ради з розглядуваним позовом до суду.
Східний апеляційний господарський суд, дослідивши правову природу спірних правовідносин з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, надаючи оцінку всім обставинам справи, оцінивши надані сторонами на підтвердження їх вимог докази, погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність достатніх правових підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на таке.
Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт   14.1.147      пункту      14.1      статті      14 Податкового кодексу України (далі - ПК України)).
Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України).
З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття "земельний податок" і "орендна плата" за земельні ділянки державної і комунальної власності".
Відповідач у спірний період не був власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому не був суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому єдино можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата (підпункт   14.1.72   пункту   14.1   статті 14 ПК України).
Предметом позову у справі, яка розглядається, є вимога позивача про стягнення з відповідача, як власника об`єкта нерухомого майна, безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати на підставі статей 1212-1214 ЦК України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій розміщене нерухоме майно, за період з 01.04.2018р. по 31.07.2019р. у розмірі 1.525.188,88грн.
Частиною 1 статті 93 та статтею      125 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1   статті 96 ЗК України).
Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується ЗК України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина 2   статті 120 ЗК України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт "е" частини 1      статті 141 ЗК України).
Отже, за змістом вказаних положень право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте, з огляду на приписи частини 2   статті 120 ЗК України   не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.
Відтак, колегія суддів вважає, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.
При цьому Східний апеляційний господарський суд зауважує, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею. 
Однак, як встановлено судом першої інстанції, та не оспорюється сторонами, з 21.03.2018р. у Приватного підприємства «Квант-Інвест» виникла можливість укласти договір оренди земельної ділянки (припинено речове право попереднього землекористувача).
Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.
За змістом положень глави 83    ЦК України для кондикційних зобов`язань характерним є, зокрема,  приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.
Отже, відповідач (Приватне підприємство «Квант-Інвест») як фактичний користувач спірної земельної ділянки (кадастровий номер 6310137500:02:043:0009), що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки (Харківської міської ради) зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки (Харківській міській раді) на підставі ч.1   ст.1212 ЦК України. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018р. у справі №629/4628/16-ц, від 20.11.2018р. у справі №922/3412/17, від 13.02.2019р. у справі №320/5877/17, постановах Верховного Суду від 14.01.2019р. у справі №912/1188/17, від 21.01.2019р. у справі №902/794/17, від 29.01.2019р. у справі №922/536/18.
Таким чином, обов`язок відповідача сплатити суму безпідставно збережених коштів виникає в силу самого факту користування спірною земельною ділянкою без достатньої правової підстави та без сплати орендної плати, і не залежить від того, чи сталося це внаслідок поведінки набувача, потерпілого чи інших осіб, або сталось поза їх волею.
Водночас, щодо порядку визначення сум, які підлягають стягненню за фактичне користування земельною ділянкою без оформлення права на неї, суд апеляційної інстанції зазначає наступне. 
У розумінні абз.3 ч.1 ст.13 Закону України «Про оцінку земель» та ст.289 ПК України основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.
Згідно ч.2 ст.20 і ч.3 ст.23 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. 
Згідно даних Державного земельного кадастру, які містяться у відповідних витягах, спірна земельна ділянка по пр.Ювілейному, 30 у м.Харкові відноситься до категорії земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.
Відповідно до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016р. №489 затверджено Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, який застосовується з 01.01.2017р. У відповідності до розділу II вказаного Порядку при визначенні нормативної грошової оцінки використовується, зокрема, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф). Відповідно до додатку 1 до вказаного Порядку для земель промисловості, до яких відноситься спірна земельна ділянка встановлений коефіцієнт функціонального використання у розмірі    1,2.
У той же час, згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 13.06.2017р., коефіцієнт Кф було визначено у розмірі    -2, з чим не погодився орендар та звернувся до відділу у м.Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області з метою внесення змін до зазначеного витягу (лист вих.№1/08-17 від 07.08.2017р.).
Згідно наданої відділом у м.Харкові Головного управління Держгеокадастру у  Харківській області відповіді №19-20-0.23,08-1735/116-17 від 31.08.2017р., якщо у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код класифікації видів цільового призначення земель, то необхідно внести зміни до відомостей про зареєстровану земельну ділянку шляхом внесення таких відомостей до відповідної Поземельної книги. 
Відповідач звернувся до Харківського міського голови з листом №1/11-17 від 15.11.2017р. з проханням надати згоду на розробку проекту відведення щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, розташованої у м.Харкові, по пр.Ювілейний, 30 (кадастровий номер земельної ділянки 6310137500:02:043:0009) у зв`язку із відсутністю у відомостях Державного земельного кадастру щодо вказаної земельної ділянки коду класифікації видів цільового призначення земель та необхідності внесення відомостей про нього до Поземельної книги для визначення встановленого законодавством коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки (Кф) при розрахунку орендної плати за землю.
У відповідності до пункту 32 рішення 19 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам дозволу на розроблення документації із землеустрою для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" від 18.04.2018р. №1057/18, Приватному підприємству "Квант-Інвест" надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку комунальної власності площею 0,7281га (кадастровий номер 6310137500:02:043:0009) для зміни цільового призначення з «підприємств іншої промисловості» на «для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості будівництва та обслуговування громадської забудови» для експлуатації та обслуговування виробничого корпусу по просп.Ювілейному, 30 (Московський район).
У відповідності до пункту 3 рішення 27 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд» від 19.06.2019р. №1613/19, Приватному підприємству "Квант-Інвест" затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності площею 0,7281га (кадастровий номер 6310137500:02:043:0009) із зміною цільового призначення.
На підставі вказаного рішення було внесено зміни до Державного земельного кадастру, про що свідчить витяг від 12.08.2019р.
Після внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру, відповідач у встановленому порядку отримав витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №1982/176-19 від 20.08.2019р., згідно якого коефіцієнт Кф складає 1,2, та звернувся до відповідного підрозділу Харківської міської ради з проханням провести розрахунок орендної плати за земельну ділянку (лист вих.№3/09-19 від 11.09.2019р.).
Згідно розрахунку №362/19 від 04.09.2019р., погодженого відповідачем 05.09.2019р., розмір орендної плати за земельну ділянку по пр.Ювілейному, 30 у м.Харкові становить 41.596,11грн. в місяць.
З огляду на те, що можливість оформити договір оренди спірної земельної ділянки виникла у відповідача після 21.03.2018р., позивачем здійснено нарахування безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за землю за період з 01.04.2018р. по 31.07.2019р., а також приймаючи до уваги, що розрахунок безпідставно збережених коштів має відповідати нормативній грошовій оцінки, яка зроблена у відповідності до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016р. №489, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції  про правомірність здійснення розрахунку суми безпідставно збережених коштів на підставі Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №1982/176-19 від 20.08.2019р., у якому встановлено коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки у розмірі 1,2, який відповідає коефіцієнту функціонального використання для земель промисловості, до яких відноситься й спірна земельна ділянка по пр.Ювілейному, 30 у м.Харкові.
Судова колегія не погоджується з твердженнями позивача про необхідність застосування при розрахунку розміру безпідставно збережених грошових коштів  за період з квітня по липень 2018р. коефіцієнту функціонального використання у розмірі 2, а з серпня 2018р. -  у розмірі 3, оскільки це призводить до необґрунтовано завищених очікувань позивача щодо суми коштів, які б він мав отримувати від надання в оренду вказаної земельної ділянки.
Крім того, відповідно до ст.19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на певні категорії, зокрема, землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.
Судом першої інстанції на підставі наданих доказів встановлено та позивачем не спростовано, що спірна земельна ділянка належить до категорії земель з цільовим призначенням - землі промисловості.
Відповідно до ч.1 ст.66 ЗК України до земель промисловості належать землі, надані для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд промислових, гірничодобувних, транспортних та інших підприємств, їх під`їзних шляхів, інженерних мереж, адміністративно-побутових будівель, інших споруд.
У свою чергу, зміна кодів класифікації видів цільового призначення земель не впливає на цільове призначення спірної земельної ділянки. 
Перевіривши наданий відповідачем контррозрахунок, колегія суддів  погоджується із висновком місцевого господарського суду про його правомірність та обґрунтованість, оскільки він здійснений з урахуванням визначеної документально площі спірної земельної ділянки та нормативно грошової оцінки землі, що відповідає вимогам чинного законодавства.
При цьому, Східний апеляційний господарський суд враховує, що відповідачем був сплачений земельний податок у розмірі 234.980,00грн. за період з 01.04.2018р. по 31.07.2019р., що не оспорюється позивачем, а тому, як правильно зазначив господарський суд першої інстанції, з метою уникнення подвійного стягнення з Приватного підприємства «Квант-Інвест» безпідставно збережених коштів, стягувана сума має бути зменшена на суму фактично сплаченого відповідачем земельного податку за весь спірний період.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду щодо наявності достатніх правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 430.557,76грн.
Відтак, враховуючи, що апеляційний господарський суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, які (доводи і вимоги апеляційної скарги) у даному випадку не підтверджують ухвалення переглядуваного рішення із порушеннями, визначеними ст.277 ГПК України в якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Харківської міської ради підлягає залишенню без задоволення, а переглядуване рішення - без змін.
За змістом ст.129 вказаного Кодексу такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Харківської міської ради, м.Харків, на рішення господарського суду Харківської області від 12.11.2019р. (повний текст складено та підписано 22.11.2019р.) у справі №922/2733/19 - залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Харківської області від 12.11.2019р. (повний текст складено та підписано 22.11.2019р.) у справі №922/2733/19 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

У судовому засіданні 29.01.2020р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Повний текст постанови складено та підписано 03.02.2020р. 

Головуючий суддя                                                                    І.В. Зубченко

Суддя                                                                                           А.М. Білецька  

Суддя                                                                                           Л.Ф. Чернота