ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 р.	Справа № 520/3717/19	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,
Суддів: Бартош Н.С. ,  Григорова А.М. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченка А.О.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.07.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Панченко О.В., м. Харків, повний текст складено 19.07.19 року по справі № 520/3717/19
          за позовом       Державної установи "Холодногірська виправна колонія (№18)"  
          до       Головного управління ДФС у Харківській області               
          про скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Державна установа "Холодногірська виправна колонія (№18)" звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: - скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 24.01.2019 року № Ю-00000061307, рішення - №00001391307 та № 00001401307 від 24.01.2019 року про застосування штрафних санкцій; - судові витрати покласти на відповідача.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що контролюючим органом протиправно прийняті рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №00001391307 та № 00001401307 від 24.01.2019 та податкової вимоги №Ю-00000061307 від 24.01.2019, оскільки, жодним чинним нормативно-правовим актом не визначено механізму (порядку) укладання строкових трудових договорів із засудженими та нарахування сплати єдиного внеску органами та установами Державної кримінально-виконавчої служби України. Крім того, позивач не є роботодавцем для засуджених, не укладав з ними строкові трудові договори, оскільки таке право надано Кримінально-виконавчим кодексом України виключно державній установі, а тому, позивач не здійснює виплату заробітної плати засудженим.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.07.2019р. адміністративний позов Державної установи "Холодногірська виправна колонія (№18)" задоволено. Скасовано вимогу Головного управління ДФС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 24.01.2019 року № Ю-00000061307. Скасовано рішення Головного управління ДФС у Харківській області №00001391307 та №00001401307 від 24.01.2019 року про застосування штрафних санкцій до Державної установи "Холодногірська виправна колонія (№18)". Стягнуто на користь Державної установи "Холодногірська виправна колонія (№18)"    витрати зі сплати судового збору у розмірі 19210  грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області.
ГУ ДФС у Харківській області , не погодившись з рішенням суду першої інстанції , подало апеляційну скаргу , вважає рішення суду таким, що прийняте з неправильним застосування норм права, з викладенням в ньому висновків, які не відповідають обставинам справи, жодних фактів неправомірності та правового обґрунтування наявності підстав для скасування як вимоги так і податкових повідомлень-рішень ані позивачем ані судом першої інстанції не наведено.  Вказує, що з оскаржуваних рішень та сформованої вимоги вбачається, що у контролюючого органу була обгрунтована та законодавчо встановлена необхідність здійснення належного податкового контролю позивача, а рішення суду першої інстанції, з урахуванням вищенаведених фактів, у їх сукупності, підлягає скасуванню. Просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.07.2019р.  скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.
Державна установа "Холодногірська виправна колонія (№18)" подала до суду заперечення на апеляційну скаргу , вважає , що судом першої інстанції в судових засіданнях, за участю відповідача, повно та всебічно, відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, були з`ясовані усі обставини по справі , рішення є законним та обґрунтованим, просить апеляційну скаргу головного управління залишити без задоволення, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.07.2019року  залишити без змін.
Заслухавши доповідача судді-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що  Державна установа "Холодногірська виправна колонія №18" зареєстрована як юридична особа, є державною установою, яка входить до складу Державної кримінально-виконавчої служби України; органом управління виправної колонії є Міністерство юстиції України; виправна колонія є бюджетною неприбутковою установою.
Фахівцями Головного управління ДФС у Харківській області проведена документальна планова перевірка Державної установи "Холодногірська виправна колонія (№18)" з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати військового збору за період з 01.10.2015 року по 30.9.2018 року .
Результати перевірки оформлені актом №9/20-40-13-07-07/08564535 від 02.01.2019 (а.с.30-64), яким зафіксовані порушення позивачем вимог діючого законодавства України, а саме:
1) пп. б п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010, податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) за 3 квартал 2017 року надано з порушенням терміну надання таких розрахунків, а саме: податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) за 3 квартал 2017 року (реєстраційні номери 9239110573, 9237266100) по терміну подання до 09.11.2017 року надано 14.11.2017 року та 13.11.2017 року відповідно, установою не повідомлено:
- про дохід, виплаченій фізичній особі платнику податку у вигляді сум грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, з якої утримується податок на доходи фізичних осіб (пп.164.1.20 ПКУ), код ознаки 185, отриманий у 2, 3 кварталах 2018 року по 1 фізичній особі платнику податку у зв`язку із відсутністю податкового номеру платника податків в базі ДРФО за яким було відображено такий дохід (дохід відображено за ІКП - 258300898),
- про доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платникам податку відповідно до умов трудового договору (контракту), крім доходів, зазначених в абз.3 п.4 підрозд.1 розд. ХХ ПКУ (пп.164.2.1 ПКУ), код ознаки доходу 101)), отримані у 4 кварталі 2015 року, 1, 2, 3, 4 кварталах 2016 року, 1, 2, 3, 4 кварталах 2017 року, 1, 2, 3 кварталах 2018 року по фізичним особам платникам податку - засудженим, які відбувають покарання в державній установі Холодногірська виправна колонія №18 та працевлаштовані на оплачувану роботу в самій установі;
2) пп.168.1.2 п.168.1 ст.168, п.176.2ст.176 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010:
- податок на доходи фізичних осіб під час зарахування на картки засуджених доходу у вигляді заробітної плати за жовтень, листопад, грудень 2015 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень 2016 року установою до бюджету перераховано не своєчасно, податок на доходи фізичних осіб під час зарахування на картки засуджених доходу у вигляді заробітної плати за вересень, жовтень, листопад, грудень 2016, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2017 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень 2018 року, установою до бюджету не перераховано.
Перевіркою встановлено, що станом на 30.09.2018 року, з урахуванням вимог ст.102 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010, установою під час зарахування на картки засуджених доходу у вигляді заробітної плати не перераховано до бюджету податку на доходи фізичних осіб у сумі 537968,45 грн.
- податок на доходи фізичних осіб під час виплати грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового складу за жовтень, листопад, грудень 2015 року, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2016 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2017 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень 2018 року, установою перераховано до бюджету не своєчасно та не в повному обсязі.
Перевіркою встановлено, що станом на 30.09.2018 року, з урахуванням вимог ст.102 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010, установою під час виплати грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового складу, не перераховано до бюджету податку на доходи фізичних осіб у сумі 25713,97 грн.
- податок на доходи фізичних осіб під час виплати заробітної плати найманим працівникам за жовтень, листопад 2015 установою до бюджету перераховано не своєчасно та не в повному обсязі.
3) п.2 ст.6, ст.8, п.2 ст.9 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VІ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", встановлено заниження суми нарахованого єдиного внеску у сумі 631661,22 грн. за рахунок не включення до бази нарахування єдиного внеску заробітної плати засуджених, у тому числі: у жовтні 2016 року на суму 18560,24 грн., у листопаді 2016 року у сумі 15615,89 грн., у грудні 2016 року у сумі 19091,00 грн., у січні 2017 року у сумі 32029,41 грн., у лютому 2017 року у сумі 24429,25 грн., у березні 2017 року у сумі 28659,31 грн., у квітні 2017 року у сумі 29837,71 грн., у травні 2017 року у сумі 34418,68 грн., у червні 2017 року у сумі 33825,64 грн., у липні 2017 року у сумі 37028,99 грн., у серпні 2017 року у сумі 25652,78 грн., у вересні 2017 року у сумі 28828,36 грн., у жовтні 2017 року у сумі 31924,86 грн., у листопаді 2017 року у сумі 22280,95 грн., у грудні 2017 року у сумі 20339,64 грн.; у січні 2018 року у сумі 22319,61 грн., у лютому 2018 року у сумі 23983,33 грн., у березні 2018 року у сумі 25807,00 грн., у квітні 2018 року у сумі 22230,36 грн., у травні 2018 року у сумі 29977,22 грн., у червні 2018 року у сумі 30201,15 грн., у липні 2018 року у сумі 30603,62 грн., у серпні 2018 року у сумі 23201,97 грн., у вересні 2018 року у сумі 20814,25 грн.;
4) ч.5 ст.8 Закону №2464, установою занижено суму нарахованого єдиного внеску за рахунок заниження бази нарахування на загальну суму 475198,29 грн., у тому числі:
по засудженим на загальну суму 462267,88 грн., в тому числі:
- у жовтні 2016 року на суму 15159,12 грн., у листопаді 2016 року у сумі 15057,47 грн., у грудні 2016 року на суму 18685,69 грн., у січні 2017 року у сумі 39877,17 грн., у лютому 2017 року у сумі 40350,67 грн., у березні 2017 року у сумі 17156,42 грн., у квітні 2017 року у сумі 21558,47 грн., у травні 2017 року у сумі 19793,94 грн., у червні 2017 року у сумі 27426,54 грн., у липні 2017 року у сумі 17186,49 грн., у серпні 2017 року у сумі 17503,45 грн., у вересні 2017 року у сумі 16936,04 грн., у жовтні 2017 року у сумі 20880,64 грн., у листопаді 2017 року у сумі 6588,55 грн., у грудні 2017 року у сумі 2214,98 грн.; у січні 2018 року у сумі 24863,35 грн., у лютому 2018 року у сумі 42544,01 грн., у березні 2018 року у сумі 30275,81 грн., у квітні 2018 року у сумі 10780,24 грн., у травні 2018 року у сумі 9094,56 грн., у червні 2018 року у сумі 9715,87 грн., у липні 2018 року у сумі 14555,07 грн., у серпні 2018 року у сумі 12111,44 грн., у вересні 2018 року у сумі 11951,89 грн.;
по вільно найманим працівникам на загальну суму 12930,41 грн., в тому числі:
- у червні 2016 року на суму 15,05 грн., у липні 2016 року у сумі 13,78 грн., у жовтні 2016 року на суму 167,84 грн., у грудні 2016 року на суму 24,81 грн., у січні 2017 року у сумі 1594,65 грн., у лютому 2017 року у сумі 1300,36 грн., у березні 2017 року у сумі 1212,29 грн., у квітні 2017 року у сумі 967,12 грн., у травні 2017 року у сумі 1185,01 грн., у червні 2017 року у сумі 1035,06 грн., у липні 2017 року у сумі 1112,33 грн., у серпні 2017 року у сумі 683,85 грн., у вересні 2017 року у сумі 698,17 грн., у жовтні 2017 року у сумі 238,12 грн., у листопаді 2017 року у сумі 420,54 грн., у грудні 2017 року у сумі 405,58 грн.; у січні 2018 року у сумі 473,25 грн., у лютому 2018 року у сумі 262,89 грн., у березні 2018 року у сумі 214,82 грн., у квітні 2018 року у сумі 295,75 грн., у травні 2018 року у сумі 151,39 грн., у липні 2018 року у сумі 200,77 грн., у серпні 2018 року у сумі 256,98 грн.;
5) пункту 2.1 статті 6, статті 8, статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VІ, установою занижено суму нарахованого єдиного внеску на 11153,34 грн., за рахунок не доведення сум грошового забезпечення до рівня мінімальної заробітної плати, за період з січня 2017 року по липень 2017 року: звіт за січень 2017 року №9013011055 від 08.02.2017 року, за лютий 2017 року №9043693796 від 17.063.2017 року, за березень 2017 року №9060821752 від 11.04.2017 року, за квітень 2017 року №9090967273 від 16.05.2017 року;
6) ст.16-1 Підрозділу 10 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010 "Інші перехідні положення", пп.168.1.2 п.168.1 ст.168, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010: військовий збір під час зарахування на картки засуджених доходу у вигляді заробітної плати за жовтень, листопад, грудень 2015 року, січень , лютий, березень, квітень, травень, червень, липень 2016 року установою до бюджету перераховано не своєчасно, податок на доходи фізичних осіб під час зарахування на картки засуджених доходу у вигляді заробітної плати за серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2016, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2017, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень 2018 року, установою до бюджету не перераховано.
Перевіркою встановлено, що станом на 30.09.2018 року, з урахуванням вимог ст.102 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010, установою під час зарахування на картки засуджених доходу у вигляді заробітної плати не перераховано до бюджету військового збору у сумі 46007,29 грн.
На підставі висновків акту перевірки №9/20-40-13-07-07/08564535 від 02.01.2019 контролюючим органом прийнято рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску:
- №00001391307 від 24.01.2019, яким до Державної установи "Холодногірська виправна колонія (№18)" застосовано штрафні санкції в сумі 553429,76 грн у зв`язку із порушенням ст.6, ст.7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (а.с.8);
- 00001401307 від 24.01.2019, яким до Державної установи "Холодногірська виправна колонія (№18)" застосовано штрафні санкції в сумі 5576,67 грн у зв`язку із порушенням ст.6, ст.7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (а.с.9).
Також, 24 січня 2019 року Головним управлінням ДФС у Харківській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-00000061307, відповідно до якої зобов`язано позивача сплатити суму недоїмки з єдиного внеску у розмірі 1106859,51 грн. (а.с.10).
Не погоджуючись із вказаними рішеннями контролюючого органу Державна установа "Холодногірська виправна колонія (№18)" звернулось до суду за захистом своїх прав.
Так, з акту перевірки №9/20-40-13-07-07/08564535 від 02.01.2019 вбачається, що підставою для прийняття оскаржуваних рішень став висновок контролюючого органу щодо того, що позивачем не нараховано та не сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за рахунок не включення до бази нарахування єдиного внеску заробітної плати засуджених за жовтень 2016 року - вересень 2018 року та занижено суми нарахованого єдиного внеску з доходу у вигляді заробітної плати, яка не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), у результаті чого донараховано єдиний внесок за жовтень 2016-вересень 2018 року.
Задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з відсутності обов`язку в позивача сплати єдиного внеску за засуджених, які відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, а отже і відсутні підстави для донарахування єдиного внеску та застосування штрафних санкцій стосовно позивача. Оскільки за результатами розгляду справи судом встановлено відсутність обов`язку у позивача щодо сплати єдиного внеску за засуджених, які відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, суд доходить висновку, що достатнім способом захисту прав позивача буде скасування вимоги Головного управління ДФС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 24.01.2019 року №Ю-00000061307 та рішення Головного управління ДФС у Харківській області №00001391307 та №00001401307 від 24.01.2019.
Колегія суддів частково не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову , виходячи з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальності за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.
Положеннями статті 162 Податкового Кодексу України визначено, що платниками податку на доходи фізичних осіб є, зокрема податковий агент.
Об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід (підпункт 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України).
Згідно пункту 167.1 статті 167 Податкового Кодексу України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.
Відповідно до підпункту 14.1.48 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України заробітна плата для цілей розділу IV цього Кодексу - основна та додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв`язку з відносинами трудового найму згідно із законом.
Державне підприємство " Холодногірська виправна колонія (№18) " є державною установою, яка входить до складу Державної кримінально-виконавчої служби України.
Так, відповідно до п.п. 6 ч. 2 ст. 13 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу в Україні" підприємства установ виконання покарань проводять свою діяльність відповідно до законодавства з урахуванням таких особливостей: трудові відносини засуджених регулюються законодавством про працю з урахуванням вимог кримінально-виконавчого законодавства.
Статтею 118 Кримінально-виконавчого кодексу України визначено, що засуджені до позбавлення волі мають право працювати. 
Порядок використання праці засуджених осіб та нараховує їм заробітну плату врегульовано положеннями статті 118 Кримінально-виконавчого кодексу України зі змінами, внесеними Законом України № 1492-VI.II від 07.09.2016: якою визначено, що засуджені до позбавлення волі мають право працювати та залучаються до суспільно корисної праці у місцях і на роботах, визначених адміністрацією колонії, з урахуванням наявних виробничих потужностей, зважаючи при цьому на стать, вік, працездатність, стан здоров`я і спеціальність. Засуджені залучаються до оплачуваної праці, як правило, за строковим трудовим договором, що укладається між засудженим і виправною колонією (слідчим ізолятором), за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції.
Відповідно до абазу 3 ч.1 ст.118 Кримінально-виконавчого кодексу України праця засуджених до позбавлення волі регулюється законодавством про працю з особливостями, визначеними цим Кодексом.
Згідно статті 122 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджені до позбавлення волі, залучені до суспільно корисної оплачуваної праці за строковим трудовим договором, підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.
Відповідно до п. 1.2 Інструкції про умови праці та заробітну плату засуджених до обмеження волі або позбавлення волі, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 07.03.2013 № 396/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.03.2013 за № 387/22919, засуджені залучаються до праці: у центрах трудової адаптації; у майстернях, підсобних господарствах установ та слідчих ізоляторів; на підприємствах установ виконання покарань; на підприємствах державної або інших форм власності за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції відповідно до укладених угод між установою, де відбуває покарання засуджений, та замовником; на роботах з господарського обслуговування установ та слідчих ізоляторів.
Згідно з п. 5.1 зазначеної Інструкції праця засуджених оплачується відповідно до її кількості і якості.
Підприємства установ розраховують тарифні ставки, посадові оклади для диференціації оплати праці залежно від професії і кваліфікації засуджених, складності й умов виконуваних ними робіт.
Заробітна плата, нарахована засудженим, за умови виконання ними норми виробітку (денної, тижневої, місячної) або тривалості робочого часу (у тому числі при залученні до робіт на підприємствах державної або інших форм власності) не може бути менше законодавчо встановленого мінімального розміру заробітної плати.
Порядок оподаткування оподаткування доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податку податковим агентом, визначений п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України.
Відповідно до п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.
Положеннями п.п. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб – юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.
Згідно зі ст. 18 Податкового кодексу України податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.
Податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов`язки, встановлені цим Кодексом для платників податків.
В силу положень ст. 171 Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.
Особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є: а) податковий агент – для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні; б) платник податку – для іноземних доходів та доходів, джерело виплати яких належить особам, звільненим від обов`язків нарахування, утримання або сплати (перерахування) податку до бюджету.
Чинним законодавством не визначено порядок оподаткування доходів фізичних осіб, які відбувають покарання у вигляді позбавлення волі.
В свою чергу аналіз наведений норм права дає підстави для висновку, що особою відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку; на податкового агента покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.
Тобто, законодавством визначено декілька обов`язкових підстав залучення засуджених до суспільно корисної праці, а саме це:
- укладення між засудженим і виправною колонією (слідчим ізолятором) строкового трудового договору, за умови забезпечення їх належної охорони та ізоляції.
- засуджені , які залучені до суспільно корисної оплачуваної праці за строковим трудовим договором, підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.
Згідно абз.1 п.1 ст.4 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" «Платниками єдиного внеску є: 1) роботодавці:
підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами;»
Згідно абз.1 п. 1 ст.7 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-V! „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" «Єдиний внесок нараховується:
1) для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону  - на суму нарахованої кожній застрахований особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці, та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послу) за цивільно-правовими договорами».
Як вбачається з матеріалів справи Вимога про сплату боргу № Ю-00000061307 від 24.01.2019 на суму недоїмки у розмірі 1106859,51 гривень, з них: 631 661,22 гривень (сума ЄСВ), внаслідок не включення до бази нарахування єдиного внеску заробітної плати засуджених, яка виплачувалась Державною уставною "Холодногірська виправна колонія (№ 18)" на карткові рахунки засуджених у період з жовтня 2016 року по вересень 2018 року у загальному розмірі 2 871 187,35 гривень та 462267,88 гривень (сума ЄСВ), яка виникла внаслідок заниження додаткової бази нарахування єдиного внеску у випадках, коли сума доходу засуджених за календарний місяць виявилася нижче мінімальної заробітної плати з урахуванням фактично відпрацьованого часу. У період з жовтня 2016 року по вересень 2018 року Державною установою "Холодногірська виправна колонія (№ 18)" було занижено додаткову базу нарахування єдиного внеску по засудженим у загальному розмірі 2 101 217,65 гривень, що призвело до заниження зобов`язань з єдиного внеску на 462 267,88 гривень, з яких  12 930,41 гривень (сума ЄСВ), яка виникла внаслідок заниження додаткової бази нарахування єдиного внеску у випадках, коли сума доходу вільнонайманих працівників за календарний місяць виявилася нижче мінімальної заробітної плати з урахуванням фактично відпрацьованого часу. Тобто, період з червня 2016 року по вересень 2018 року Державною установою "Холодногірська виправна колонія (№ 18)" було занижено додаткову базу нарахування єдиного внеску по вільнонайманим працівникам у загальному розмірі 58 774,62 гривень, що призвело до заниження зобов`язань з єдиного внеску на 12 930,41 гривень.
Рішенням № 00001391307 від 24 січня 2019 року  застосовано до позивача штрафні санкції у розмірі 553 429,76 гривень на підставі   пункту 3 частини 11 статті 25 Закону 2464 , з них по засуджених - 546964,55грн. (в частині не відображення в звітності нарахованої з/п засуджених у сумі 2 871 187,35грн та в частині доведення до розміру мінімальної з/п у сумі 2 101 217,65грн) , по найманим працівникам (в частині доведення до розміру мінімальної з/п у сумі 58774,62грн) - 6465,21грн.
Рішенням № 00001401307 від 24 січня 2019 року  застосовано до позивача штрафні санкції у розмірі 5 576,67 гривень на підставі  пункту 3 частини 11 статті 25 Закону № 2464, оскільки  позивачем занижено суму нарахованого єдиного внеску на 11 153,34 грн за рахунок не доведення сум грошового забезпечення військовослужбовців до рівня мінімальної заробітної плати за період з січня 2017 року по квітень 2017 року: звіт за січень 2017 року від 08.02.2017; звіт за лютий 2017 року від 17.03.2017; звіт за березень 2017 року від 11.04.2017; звіт за квітень 2017 року від 16.05.2017. В подальшому, Державно установою "Холодногірська виправна колонія (№ 18)" було виправлено помилку та самостійно донараховано єдиний внесок у звіті за серпень 2017 року на загальну суму 11153,34 гривні. Враховуючи приписи п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464, контролюючим органом було прийнято рішення № 00001401307 від 24 січня 2019 року, яким застосовано штрафну санкцію у розмірі 50% від самостійно донарахованого платником єдиного внеску (11153,34 грн /2 = 5 576,67 грн).
Колегією суддів встановлено та підтверджено позивачем , що Державне Підприємство «Холодногірська виправна колонія (№ 18)» , крім праці засуджених, використовує працю вільнонайманих працівників.
Враховуючи вищенаведені вимоги законодавства , колегія суддів вважає , що Державне Підприємство «Холодногірська виправна колонія (№ 18)», використовуючи працю вільнонайманих працівників,  є роботодавцем для таких осіб, фактично виплата заробітної плати вільнонайманим працівникам здійснюється підприємством позивача, відповідно, ця установа має здійснити всі обов`язкові платежі та відрахування із заробітної плати таким працівникам.
Тобто, колегія суддів дійшла висновку , що Державним Підприємством «Холодногірська виправна колонія (№ 18)» в порушення наведених норм закону безпідставно занижено суму нарахованого єдиного внеску за рахунок заниження бази нарахування по вільно найманим працівникам на загальну суму 12930,41 грн., тому вимога Головного управління ДФС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 24.01.2019 року № Ю-00000061307 в частині визначення суми 12930,41грн. є правомірною.
Також, колегія суддів вважає , що податковим органом правомірно прийнято рішення № 00001391307 від 24 січня 2019 року  в частині застосування до позивача штрафні санкції у розмірі 6465,21грн. на підставі   пункту 3 частини 11 статті 25 Закону 2464  по найманим працівникам (в частині доведення до розміру мінімальної з/п у сумі 58774,62грн).
Крім того , враховуючи те , що перевіркою встановлено заниження суми нарахованого єдиного внеску на 11 153,34 грн. за рахунок не доведення сум грошового забезпечення військовослужбовців до рівня мінімальної заробітної плати за період з січня 2017 року по квітень 2017 року: звіт за січень 2017 року від 08.02.2017; звіт за лютий 2017 року від 17.03.2017; звіт за березень 2017 року від 11.04.2017; звіт за квітень 2017 року від 16.05.2017, але вподальшому Державною установою "Холодногірська виправна колонія (№ 18)" виправлено помилку та самостійно донараховано єдиний внесок у звіті за серпень 2017 року на загальну суму 11153,34 гривні. , податковим органом правомірно на підставі п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464  прийнято рішення № 00001401307 від 24 січня 2019 року, яким застосовано штрафну санкцію у розмірі 50% від самостійно донарахованого платником єдиного внеску (11153,34 грн /2 = 5 576,67 грн).
Визначені вище обставини не були взяти до уваги при розгляді справи в суді першої інстанції, тому постанова суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 317 КАС України підлягає скасуванню в частині задоволення позову про скасування вимоги Головного управління ДФС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 24.01.2019 року № Ю-00000061307 в частині суми 12930,41грн., про скасування рішень Головного управління ДФС у Харківській області від 24.01.2019 №00001391307 в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 6465,21грн. та №00001401307 від 24.01.2019 року з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову.
При цьому , колегія суддів зазначає, що в силу вимог наведених вище правових актів Державне Підприємство «Холодногірська виправна колонія (№ 18)» не є роботодавцем для засуджених, а особи, засуджені до позбавлення волі, не є його найманими працівниками в розумінні ст. 2 Кодексу законів про працю України.
З огляду на викладене, є правильним висновок суду першої інстанції, що у правовідносинах щодо організації залучення до суспільно-корисної оплачуваної праці засуджених, які відбувають покарання в Державному Підприємстві «Холодногірська виправна колонія (№ 18)», позивач не є податковим агентом, у нього відсутній обов`язок з нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та обов`язкових зборів та внесків, тому вимога Головного управління ДФС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 24.01.2019 року № Ю-00000061307 в частині суми1093929,10грн. є безпідставною та підлягає скасуванню, тому , колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позову в цій частині.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Інші доводи і заперечення на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.  
Отже, постанова суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню  з прийняттям в цій частині нової постанови. В іншій частині постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316,317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу   задовольнити частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.07.2019 року по справі № 520/3717/19  скасувати в частині задоволення позову про скасування вимоги Головного управління ДФС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 24.01.2019 року № Ю-00000061307 в частині суми 12930,41грн., про скасування рішень Головного управління ДФС у Харківській області від 24.01.2019 №00001391307 в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 6465,21грн. та №00001401307 від 24.01.2019 року .
В цій частині прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову про скасування вимоги Головного управління ДФС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 24.01.2019 року № Ю-00000061307 в частині суми 12930,41грн., про скасування рішень Головного управління ДФС у Харківській області від 24.01.2019 №00001391307 в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 6465,21грн. та №00001401307 від 24.01.2019 року відмовити.
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.07.2019р. залишити без змін.
 . 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.Г. Подобайло	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Н.С. Бартош    А.М. Григоров   	
Повний текст постанови складено  27.01.2020 року