ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Куст Н.М.
20 лютого 2020 р.	Справа № 624/911/19	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді - Мельнікової Л.В.,
суддів -  Рєзнікової С.С. ,  Калитки О. М. ,
за участю секретаря судового засідання - Білюк Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Кегичівської селищної ради Харківської області на рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 16 січня 2020 року по справі за адміністративним позовом    ОСОБА_1 до    Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Кегичівської селищної ради Харківської області про скасування рішення про накладення адміністративного стягнення та закриття справи, - 
В с т а н о в и л а:
28.11.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить скасувати рішення по справі про адміністративне правопорушення, прийняте 09.08.2019 року відповідачем Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Кегичівської селищної ради Кегичівського району Харківської області (далі за текстом - адміністративна комісія), яким за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, його піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу.
Підставами позову ОСОБА_1 визначено: відсутність факту скоєння ним протиправного діяння; невручення йому копії протоколу про адміністративне правопорушення; порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, установленого нормами КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення за його відсутності і без належного повідомлення про факт такого розгляду справи.
Одночасно позивач просить суд визнати поважними причини пропуску ним строку звернення до суду, поновивши цей строк, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Ухвалою судді Кегичівського районного суду Харківської області від 02.12.2019 року пропущений ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду поновлений.
Прийняте рішення суд обґрунтував тим, що з матеріалів справи вбачається, що позивач 15.11.2019 року отримав оскаржуване ним рішення відповідача, а у період з 18.11.2019 року по 28.11.2019 року знаходився на лікуванні в Кегичівській ЦРЛ.
Заперечуючи проти вимог адміністративного позову, у відзиві на нього, адміністративна комісія зазначає, що позивачу достеменно відомо про неминуче настання адміністративної відповідальності в разі ігнорування вимог Кегичівської селищної ради, оскільки позивач не оскаржив вручений йому 26.07.2019 року припис № 37 від 17.07.2019 року про необхідність усунення порушень п.п. 2.10, 3.2, 3.8 Правил благоустрою Кегичівської селищної ради, а саме, - необхідність утримання прилеглої території за адресою: АДРЕСА_1 , в належному стані. Кегичівська селищна рада усі процесуальні документи, пов`язані із адмінправопорушенням, зокрема: припис, протокол, повістку, рішення направляла належним чином ОСОБА_1 , який, у свою чергу, свідомо відмовлявся отримувати рекомендовані відправлення.
Оскільки докази пропуску позовної давності були штучно створені позивачем, враховуючи, що вся суть його позову зводиться до формалізованих претензій до адмінпроцесу, а не до власне факту правопорушення, відповідач вважає, що висновок суду про поновлення ОСОБА_1 строків на звернення до суду є передчасним.
Рішенням Кегичівського районного суду Харківської області від 16.01.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений частково.
Так, судовим рішенням скасовано рішення адміністративної комісії при виконавчому комітеті Кегичівської селищної ради Харківської області від 09.08.2019 року, винесене згідно з протоколом № 18 від 26.07.2019 року, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу 1360 грн. за порушення Правил благоустрою - забур`янення території по АДРЕСА_1 .
Справа про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 направлена на новий розгляд до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Кегичівської селищної ради Харківської області.
Судове рішення вмотивоване тим, що відповідачем не надано доказів ознайомлення позивача з протоколом, надання йому його копії, роз`яснення прав та дотримання інших вимог щодо порядку розгляду справи. Судом зазначено, що оскаржуване рішення відповідача не містить дати вчинення правопорушення, порушену норму Правил благоустрою та відповідну статтю КУпАП. Суд дійшов висновку, що відповідачем порушено процедуру притягнення до адміністративної відповідальності, тобто при винесені оскаржуваного рішення не було дотримано вимоги, що призвело до неправильного вирішення справи.
Не погоджуючись із судовим рішенням, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, в апеляційній скарзі адміністративна комісія просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без розгляду.
Скаржник зазначає, що позивач свідомо ввів в оману Кегичівській районний суд Харківської області щодо обставин справи для досягнення бажаного процесуального результату у виді поновлення процесуального строку на оскарження. Станом на 26.07.2019 року позивач достовірно знав про те, що ним порушено вимоги правил благоустрою, по необхідність усунення порушень, а також про неминуче настання адміністративної відповідальності в разі ігнорування вимог Кегичівської селищної ради. Кегичівська селищна рада усі процесуальні документи, пов`язані із адмінправопорушенням, зокрема: припис, протокол, повістку, рішення направляла належним чином ОСОБА_1 , який, у свою чергу, свідомо відмовлявся отримувати рекомендовані відправлення.
Скаржник вважає, що відмова позивача від отримання процесуальних документів не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, а фактично є реалізацією ним своїх прав на власний розсуд. При цьому, будь-якої оцінки доводам відповідача щодо порушення строку звернення до суду судом першої інстанції не надано.
Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Відзив на апеляційну скаргу від позивача надходив, що не перешкоджає розгляду справи.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених ст. 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Судом установлено, що рішення по справі про адміністративне правопорушення прийняте адміністративною комісією 09.08.2019 року за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тобто позивача ОСОБА_1 . Рекомендоване відправлення відповідача на адресу ОСОБА_1., що прийняте 13.08.2019 року поштовим відділенням Кегичівка-3, повернуте останнім відправнику у зв`язку з неврученням адресату (а.с. 34, 35, 36).
Нормами ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в  межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (ч. 1 ст. 122).
Частиною 2 ст. 286 КАС України унормовано, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідно рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - потягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Вищеозначена норма кореспондується з положеннями ст. 289 КУпАП про те, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Частинами 3 та 4 ст. 123 КАС України визначено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду (ч. 3 ст. 123).
Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду (ч. 4 ст. 123).
Згідно із ст. 152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
Згідно з вимогами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частиною першою ст. 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
За приписами ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк (ст. 277-2 КУпАП).
Таким чином, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 152 КУпАП розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адмінвідповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами передбаченими статтею 268 КУпАП.
Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.
При цьому обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три днів до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.
Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 742/3757/16-а, від 24.12.2019 року у справі № 360/403/19.
Колегія суддів зауважує, що для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.
Обов`язок уповноваженої посадової особи письмово повідомляти особу, що якої застосовується адміністративне стягнення не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за п`ять днів до дати розгляду справи.
Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Такий обов`язок вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за п`ять днів до дати розгляду справи.
При цьому, колегія суддів погоджується з думкою адміністративної комісії про те, що з`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови.
Разом з тим, в матеріалах справи, що розглядається, немає доказів, які б свідчили про ухилення позивача від отримання повідомлення. 
Так, із довідок поштового відділення АТ «УКРПОШТА» Кегичівка-3 із зазначенням причин повернення рекомендованих відправлень адміністративної комісії на адресу підстав: «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язком щодо пересилання поштового відправлення» (а.с. 31, 33, 36).
Пунктом 127 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270 (з наступними змінами), визначено, що користувач послуг поштового зв`язку має право: на одержання інформації про порядок і строк надання послуг поштового зв`язку; звернутися для захисту своїх прав як споживача до територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів, а також до суду; оскаржити неправомірні дії працівників поштового зв`язку в порядку, встановленому законом.
Доводи незгоди з адміністративним позовом ОСОБА_1 , наведені адміністративною комісією у відзиві на адміністративний позов, як і доводи апеляційної скарги, зводяться, зокрема, до наявності факту умисного ухилення позивача від отримання рекомендованої кореспонденції. Разом з тим, матеріали справи посвідчують ту обставину, що відповідач дійсні обставини причин невручення відділенням поштового зв`язку рекомендованих відправлень адміністративної комісії (у тому числі і рішення по справі про адміністративне правопорушення від 09.08.2019 року) не з`ясовував. Також відсутні посилання (відповідно і докази в їх обґрунтування) щодо намагання адміністративної комісії проінформувати позивача по наявні процесуальні документи, виклики для розгляду справи, окрім направлення рекомендованих листів, іншими засобами. 
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач не довів, що про час розгляду справи про накладення штрафу позивач був поінформований належним чином, а також не спростував твердження позивача про те, що про наявність оскаржуваного рішення адміністративної комісії він дізнався лише 11.11.2019 року.
Оскільки позивач ОСОБА_1 не був поінформований про час та місце розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, факт навмисного неотримання кореспонденції відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, твердження позивача щодо дати, коли він дізнався по прийняття відповідачем оскаржуваного рішення (11.11.2019 року), відповідачем також не спростовані, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги - скасування судового рішення та залишення адміністративного позову без розгляду у зв`язку із пропуском, без поважних на то причин, строку звернення до адміністративного суду.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
Колегія суддів зазначає, що з урахуванням наведених обставин, факту знаходження позивача на амбулаторному лікуванні з 19.11.2019 року до 28.11.2019 року (даний факт визнаний судом першої інстанції поважної причиною пропуску позивачем десятиденного строку звернення до суду і, ця обставина відповідачем не спростовується), застосування такого процесуального обмеження, як залишення адміністративного позову без розгляду, у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, за своєю суттю буде свідченням необґрунтованого позбавлення позивача ОСОБА_1 права на справедливий суд.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).  
Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 48, 268, 269, 270, 271, 272, 286, 292, 293, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адміністративної комісії виконавчого комітету Кегичівської селищної ради Харківської області залишити без задоволення, а рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 16 січня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя 	(підпис)	Л.В. Мельнікова	
Судді	(підпис)  (підпис) 	С.С. Рєзнікова    О.М. Калитка