Ухвала
03 лютого 2020 року
м. Київ
справа № 641/8872/18
провадження № 51-5997 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                         ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 25 липня 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 04 жовтня 2019 року у кримінальному провадженні стосовно нього,
встановив:
04 грудня 2019 року Касаційним кримінальним судом Верховного Суду касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4  через її невідповідність вимогам ч. 2 та ч. 5 статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі -КПК України) залишено без руху і надано строк для усунення недоліків. Також засудженому було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги засуджений ОСОБА_4  подав доповнення до касаційної скарги, проте приписів ст. 427 КПКУкраїни не дотримався та недоліків, які пов`язані зі змістом касаційної скарги, в повному обсязі не усунув, оскільки сформульовані в касаційній скарзі вимоги так і не узгоджуються із повноваженнями суду касаційної інстанції, якими він наділений згідно ч.1 ст. 436 КПК України, а також не навів обґрунтування допущення судами першої та апеляційної інстанцій таких істотних порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування або зміну вироку на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на зміст приписів статей 84, 91, 94, 407, 412-414, 419 цього кодексу, у їх взаємозв`язку.
Також в порушення вимог п. 6 ч. 2 ст. 427 КПК України доповнення до касаційної скарги вдруге не містить перелік матеріалів, які додаються до неї.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК України, у касаційній скарзі зазначається найменування суду касаційної інстанції. Згідно з п. 21 ч.1 ст. 3, ч.3 ст. 33 КПК України судом касаційної інстанції є Верховний Суд. Проте засуджений вдруге неправильно зазначив найменування суду касаційної інстанції, до якого він подає касаційну скаргу.
Оскільки суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, переглядає судові рішення згідно ст. 433 КПКУкраїни у межах касаційної скарги, відсутність у поданій скарзі правового обґрунтування заявлених вимог перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження. 
У зв`язку з тим, що засуджений ОСОБА_4  у встановлений строк не усунув всі недоліки касаційної скарги, про які було зазначено в ухвалі Верховного Суду від 04 грудня 2019 року, касаційну скаргу відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України необхідно повернути. 
Згідно ч. 4 ст. 429 КПК України повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції, в порядку, передбаченому цим Кодексом. 
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПКУкраїни, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого  ОСОБА_4 на ухвалу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 25 липня 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 04 жовтня 2019 року у кримінальному провадженні стосовно нього– повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                             ОСОБА_2                                 ОСОБА_3