ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 р. 	Справа № 520/3042/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бенедик А.П.,
Суддів: Гуцала М.І. ,  Донець Л.О. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою  Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМІМПЕКС" на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Панов М.М.) від 24.10.2019 року (повний текст рішення складено 24.10.2019 року)  по справі № 520/3042/19
за позовом  Головного управління ДПС у Харківській області 
до  Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМІМПЕКС" 
про  накладення арешту на кошти,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, Головне управління ДФС у Харківській області, звернулось до суду з позовом, в якому просить накласти арешт на кошти, які перебувають на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Промімпекс», відкритих в банківських установах, а саме: АТ "БАНК "ГРАНТ", МФО 351607, номер рахунку НОМЕР_1 , валюта: українська гривня; АТ "БАНК "ГРАНТ", МФО 351607, номер рахунку НОМЕР_2 , валюта: українська гривня; АТ "БАНК "ГРАНТ", МФО 351607, номер рахунку НОМЕР_2 , валюта: долар США; АТ "БАНК "ГРАНТ", МФО 351607, номер рахунку НОМЕР_2 , валюта: російський рубль; АТ "А - БАНК", МФО 307770, номер рахунку НОМЕР_3 , валюта: українська гривня; АТ "БАНК "ГРАНТ" МФО 351607, номер рахунку НОМЕР_2 , валюта: евро; АТ "АЛЬФА-БАНК" У М.КИЄВІ, МФО 300346, номер рахунку НОМЕР_4 , валюта: долар США; АТ "АЛЬФА-БАНК" У М.КИЄВІ, МФО 300346, номер рахунку НОМЕР_5 , валюта: евро; АТ "АЛЬФА-БАНК".
На обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідач не допустив посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної позапланової виїзної перевірки за наявності законних підстав для її проведення, що відповідно до статті 94 Податкового кодексу України (далі - ПК України) є підставою для застосування адміністративного арешту коштів на рахунках платника податків.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2019 року адміністративний позов задоволено.
Накладено арешт на кошти, які перебувають на рахунках ТОВ «Промімпекс», відкритих в банківських установах, а саме: АТ "БАНК "ГРАНТ", МФО 351607, номер рахунку НОМЕР_1 , валюта: українська гривня; АТ "БАНК "ГРАНТ", МФО 351607, номер рахунку НОМЕР_2 , валюта: українська гривня; АТ "БАНК "ГРАНТ", МФО 351607, номер рахунку НОМЕР_2 , валюта: долар США; АТ "БАНК "ГРАНТ", МФО 351607, номер рахунку НОМЕР_2 , валюта: російський рубль; АТ "А - БАНК", МФО 307770, номер рахунку НОМЕР_3 , валюта: українська гривня; АТ "БАНК "ГРАНТ" МФО 351607, номер рахунку НОМЕР_2 , валюта: евро; АТ "АЛЬФА-БАНК" У М.КИЄВІ, МФО 300346, номер рахунку НОМЕР_4 , валюта: долар США; АТ "АЛЬФА-БАНК" У М.КИЄВІ, МФО 300346, номер рахунку НОМЕР_5 , валюта: евро; АТ "АЛЬФА-БАНК".
Не погодившись із судовим рішенням, ТОВ «Промімпекс» подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2019 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.
Зазначив, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для застосування арешту коштів на рахунках відповідача. Вказує, що згідно положень п.п.20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України, правовими підставами для звернення контролюючого органу з даним позовом є наявність у платника податків податкового боргу,    у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу. Проте,  на даний час у відповідача відсутній борг, тобто сума узгодженого податкового зобов`язання, позивачем доказів на спростування вказаних обставин не надано. Додатково зазначив, що в провадженні суду перебувала адміністративна справа №520/8796/19 про визнання податкових повідомлень-рішень та рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.11.2019 року позов задоволено.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2020 року проведено заміну позивача - Головне управління ДФС у Харківській області, на правонаступника - Головне управління ДПС у Харківській області.
Позивач надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційною скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи, що на підставі наказу №778 від 30.01.2019 та направлення №868 від 31.01.2019 "Про проведення документальної позапланової перевірки" посадовими особами контролюючого органу здійснено вихід на за фактичною адресою ТОВ "ПРОМІМПЕКС" для проведення перевірки. Проте, посадових осіб підприємства на місці не було.
Посадовими особами позивача було складено акт від 31.01.2019 №742/20-40-14-21-08/30754152 "Про неможливість вручення наказу від 30.01.2019 №778 та направлення від 31.01.2019 посадовим особам ТОВ "ПРОМІМПЕКС" у зв`язку з відсутністю посадових осіб".
01.02.2019 посадовими особами контролюючого органу здійснено вихід на за фактичною адресою ТОВ "ПРОМІМПЕКС" для проведення перевірки. Проте, посадових осіб підприємства на місці не було.
Посадовими особами позивача було складено акт від 01.02.2019 №775/20-40-14-21-08/30754152 "Про неможливість вручення наказу від 30.01.2019 №778 та направлення від 31.01.2019 посадовим особам ТОВ "ПРОМІМПЕКС" у зв`язку з відсутністю посадових осіб".
04.02.2019 посадовими особами контролюючого органу здійснено вихід на за фактичною адресою ТОВ "ПРОМІМПЕКС" для проведення перевірки.
Однак, директором ТОВ "ПРОМІМПЕКС" було відмовлено в допуску посадовим особам контролюючого органу до проведення перевірки, про що було складено Акт «Про відмову платника податків у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки» від 04.02.2019 №800/20-40-14-21-08/30754152.
Заступником начальника Управління було прийняте рішення від 05.02.2019 №5840/10/20-40-14-21-14, яким застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків - ТОВ "ПРОМІМПЕКС".
Враховуючи недопуск відповідачем посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, позивач звернувся до суду із даним позовом про застосування арешту коштів на рахунках підприємства.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки у позивача були наявні законні підстави для проведення перевірки, призначеної згідно наказу Головного управління ДФС у Харківській області від 30.01.2019 №778, що підтверджено судовим рішенням, то наявні підстави для задоволення позову про застосування арешту коштів на рахунках відповідача.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наступне.
Положеннями статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Пунктом 81.2. статті 81 ПК України встановлено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.
Підпункт 20.1.31 пункту 20.1. статті 20 ПК України передбачає право звернення до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках такого платника податків у банках та інших фінансових установах (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень.       
Відповідно до підпункту 20.1.32. пункту 20.1. статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду в порядку позовного провадження, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом.
Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту контролюючими органами визначені статтею 94 ПК України.
За визначенням, наведеним у пункті 94.1 статті 94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.
Згідно з пунктом 94.4 статті 94 ПК України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.
Арешт коштів на рахунку платника податків відповідно до абзацу другого підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 ПК України здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.
Підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені пунктом 94.2 статті 94 ПК України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються за наявності однакових підстав і розрізняються лише процедурою застосування - або за рішенням керівника контролюючого органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).
Положення статті 94 Податкового кодексу України не визначає послідовності процедур застосування адміністративного арешту майна та адміністративного арешту коштів.
Натомість, приписи статті 94 Податкового кодексу України викладаються в єдиному контексті та відповідні правові норми регулюють як правовідносини, що виникають при накладенні адміністративного арешту майна, так і арешту коштів платника податків.
Колегія суддів звертає увагу, що накладення арешту на кошти на рахунках платника податків є необхідною передумовою для зупинення видаткових операцій на таких рахунках. З урахуванням змісту положень Закону України "Про банки і банківську діяльність", зупинити видаткові операції з підстав, передбачених ПК України, можна не інакше, як шляхом накладення арешту на кошти, що знаходяться на рахунках платника податків.
За таких обставин повноваження податкових органів щодо звернення до суду з вимогами як про накладення арешту на кошти платника податків, так і про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, варто розуміти як право на звернення з вимогою про накладення адміністративного арешту на кошти платника податків, що перебувають на його рахунках у банку.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від  12.11.2019 року по справі №813/8587/14.
Арешт на кошти платника податків накладається за наявності підстав, визначених пунктом   94.2   статті   94 ПК  України, та не залежить від наявності рішення контролюючого органу про накладення арешту на майно платника податків (постанова Верховного Суду від 27.11.2018 року по справі № 820/1929/17).
В ході розгляду даної справи судом встановлено, що ТОВ "ПРОМІМПЕКС" звернулось до суду із позовом в якому просило визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Харківській області від 30.01.2019 №778 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ПРОМІМПЕКС"; визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Харківській області від 11.02.2019 №955 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМІМПЕКС".
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 у справі №520/1281/19 позовну заяву задоволено.
Головним управління ДФС у Харківській області подано апеляційну скаргу на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2019.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2019 апеляційну скаргу задоволено. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 по справі №520/1281/19 скасовано. Прийнято нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.
Відповідно до частини першої статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
За таких обставин, рішенням суду, яке набрало законної сили, підтверджено правомірність та обґрунтованість винесеного наказів про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ПРОМІМПЕКС",  а, відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність дій податкового органу, відсутність законних підстав до відмови посадовим особам контролюючого органу у допуску до перевірки та, як наслідок, наявність підстав для накладення арешту на кошти платника податків.
Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 04.12.2019 року по справі №520/1071/19.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Колегія суддів звертає увагу, що підстави для відступлення від правової позиції Верховного Суду судом не встановлені, а сторонами не повідомлені.
Колегія суддів відхиляє доводи скаржника про відсутність підстав для задоволення позовних вимог через відсутність у підприємства податкового боргу, оскільки норми підпункту   20.1.33 пункту 20.1 статті   20 та пункту 94.2 статті   94 ПК України   не заперечують за змістом одна одну, оскільки регулюють різні правовідносини. 
В даному випадку підставою для звернення до суду були положення п.п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України - відмова платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.
Також колегія суддів відхиляє доводи скаржника про факт судового оскарження податкових повідомлень-рішень, оскільки правомірність їх винесення не є предметом доказування в межах розгляду даної справи.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги з вищезазначених підстав не спростовують висновків суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМІМПЕКС" залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2019 року по справі №520/3042/19 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	А.П. Бенедик 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	М.І. Гуцал    Л.О. Донець