ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/3362/19                                                                      Головуючий у 1 інстанції: Гарань С.М.
                                                                                    Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  19 лютого 2020 року                                                                                            м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача Суддів  За участю секретаря	Вівдиченко Т.Р. Мельничука В.П. Федотова І.В. Борейка Д.Е	

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно статті 229 КАС України,   адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не проведення перерахунку та обчислення пенсії позивача з урахуванням коефіцієнта заробітної плати 4,59686, яка була на час призначення    йому пенсії 07.01.2004;
-         зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок пенсії позивача з жовтня 2017 року згідно архівної довідки № 206 від 05.10.1999 за період роботи в АТБ-2 треста "Уренгойгазпромбуд" з 01.01.1984 по 31.12.1988 з урахуванням індивідуального коефіцієнта заробітної плати позивача 4,59686, враховуючи загальний страховий стаж 38 років 7 місяців і 27 днів застосувавши формулу страхового стажу визначену ст. 25 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та формулу визначення розміру пенсії за віком, передбачену ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", здійснивши перерахунок пенсії за формулою: П = Зс х Кз х Кс, де: "П" - розмір пенсії у гривнях; "Зс" - показник заробітної плати, що застосовується для призначення пенсії у 2017 році - 3          764 грн 40 коп.; "Кз" - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати, що складає для позивача - 4,59686; "Кс" - індивідуальний показник страхового стажу, що складає для позивача 0,3767;
-               покласти на відповідача обов`язок подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення суду.          
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2019 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погодившись з рішенням суду, позивач    -    ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт посилається на те, що відповідачем не враховано подані ним заяви про відзив заяв про перерахунок пенсії. 
14 лютого 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.
Відповідно до ч. 4  ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього    Кодексу          розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.
Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції,  позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України, як одержувач пенсії, призначеної за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 07 січня 2004 року.
Станом на момент призначення позивачу пенсії, його страховий стаж становив 29 років, 1 місяць, 11 днів.
Обрахунок заробітної плати позивача для обчислення пенсії було проведено, відповідно до архівної довідки від 05 жовтня 1999 року за № 206 за період роботи позивача в АТБ-2 треста «Уренгазпромбуд» з 01 січня 1984 року по 31 грудня 1988 року, з урахуванням оптимізації 29 місяців, коефіцієнт складав 4,59686.
11 травня 2005 року позивач звернувся до Управління із заявою про перерахунок пенсії, з урахуванням договорів на роботу в районах прирівняних до Крайньої Півночі з 26 вересня 1981 року по 27 січня 1982 року. В результаті проведеного перерахунку пенсії страховий стаж позивача склав 29 років 3 місяці 12 днів.
11 серпня 2005 року позивач звернувся до Управління із заявою про перерахунок пенсії та включення періоду зайняття підприємницькою діяльністю з 01 серпня 2000 року по 31 грудня 2003 року. В результаті проведеного перерахунку пенсії, страховий стаж позивача склав 32 роки 8 місяців 12 днів. Разом з тим, заробітну плату, яку враховано при призначенні пенсії, приведено у відповідність з вимогами ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: включено до обчислення заробітну плату за період з 01 серпня 2000 року по 31 грудня 2003 року. З урахуванням оптимізації, коефіцієнт заробітної плати для обчислення пенсії позивача склав 4,404430.
21 серпня 2006 року позивач звернувся до Управління з заявою про перерахунок пенсії, з урахуванням укладених договорів про роботу в районах Крайньої Півночі з 29 грудня 1984 року по 29 грудня 1987 року. В результаті проведеного перерахунку пенсії, страховий стаж позивача склав 34 роки 2 місяці 12 днів. 
27 березня 2007 року позивач звернувся до Управління з заявою про перерахунок пенсії, з урахуванням укладених договорів про роботу в районах Крайньої Півночі з 28 грудня 1981 року по 29 грудня 1987 року. В результаті проведеного перерахунку пенсії страховий стаж для обчислення пенсії склав 35 років 7 місяців 28 днів. 
15 травня 2007 року позивач звернувся до Управління з заявою про проведення перерахунку пенсії. За результатами проведеного перерахунку пенсії, страховий стаж позивача склав 37 років 8 місяців 15 днів (по 02.04.2007). Заробітна плата для обчислення пенсії врахована за період з 01 січня 1984 р. по 31 грудня 1988 року та з 01 серпня 2000 р. по 02 квітня 2007 року. Коефіцієнт заробітної плати, з урахуванням оптимізації склав 2,63030. 
01 квітня 2018 року в результаті автоматичного масового перерахунку пенсії страховий стаж позивача перераховано та склав 38 років 7 місяців 27 днів.
Отже, обчислення пенсії позивача, зокрема, і коефіцієнту заробітної плати та страхового стажу, проводилось Управлінням, відповідно до поданих заяв позивача та документів, долучених до них, про призначення та перерахунок пенсії та згідно норм чинного законодавства.
27 червня 2019 року та 13 серпня 2019 року позивач звернувся до Уманського відділу Управління обслуговування громадян із заявами про обрахунок коефіцієнта заробітної плати, відповідно до архівної довідки № 206 від 05 жовтня 1999 року за період його роботи в АТБ-2 треста «Уренгойгазпромбуд» з 01 січня 1984 року по 31 грудня 1988 року, з урахуванням коефіцієнта 4,59686, враховуючи його загальний стаж 38 років 7 місяців і 27 днів.
Листами Уманського відділу Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 45/2-10 від 08 липня 2019 року, № 77369/02-16 від 03 вересня 2019 року позивача повідомлено про те, що підстав для перерахунку пенсії із заробітної плати за період з 01 січня 1984 року по 31 грудня 1988 року немає, оскільки, це суперечитиме  вимогам ст. 40  Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивач, вважаючи бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не проведення перерахунку та обчислення пенсії позивача з урахуванням коефіцієнта заробітної плати 4,59686 протиправною, звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (в редакції чинній на момент звернення за перерахунком пенсії), розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс. де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.
Для визначення розміру пенсії за віком, відповідно до частини другої статті 27 цього Закону, заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
В силу ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:
Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. 
Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки.
Частинами третьою та четвертою статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено порядок визначення отриманого доходу для обчислення пенсії для осіб, які займалися підприємницькою діяльністю.
В усіх випадках, визначення розміру пенсії, зокрема коефіцієнта заробітної плати та коефіцієнта страхового стажу, здійснюється на підставі матеріалів пенсійної справи: документів про стаж та заробіток.
Порядок подання документів до органів, що призначають пенсію, є Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 (далі - Порядок № 22-1 ).
Згідно п. 1.7 Порядку № 22-1,  подання та оформлення документів, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.
Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.
Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.
Також, частиною третьою ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.
Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.
Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.
З наведеного слідує, що чинним законодавством передбачено випадки здійснення перерахунку пенсії після її призначення, серед яких: перерахунок у зв`язку з наданням додаткових документів, які не були надані під час первинного призначення пенсії, та перерахунок пенсії у зв`язку з продовженням роботи.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з  07 січня 2004 року отримує пенсію за віком. 
Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 601/Я-14 від 28 вересня 2018 року, обчислення пенсії ОСОБА_1 проводилося з урахуванням страхового стажу 29 років, 1 місяць, 11 днів (по 31.12.1996 р.) та із заробітної плати, визначеної за період з 01.01.1984 по 31.12.1988 (індивідуальний коефіціент заробітної плати - 4,59686). Для обчислення пенсії застосовувався показник середньої заробітної плати в Україні за 2003 рік - 372, 72 грн.
11 травня 2005 року позивач звернувся до Управління із заявою про перерахунок пенсії, з урахуванням договорів на роботу в районах прирівняних до Крайньої Півночі з 26 вересня 1981 року  по 27 січня 1982 року.
За результатами проведеного відповідачем  перерахунку пенсії, страховий стаж позивача склав 29 років 3 місяці 12 днів.
11 серпня 2005 року позивач звернувся до Управління із заявою про перерахунок пенсії та включення періоду зайняття підприємницькою діяльністю з 01.08.2000 р. по 31.12.2003 р.
За результатами проведеного пенсійним органом перерахунку пенсії, страховий стаж позивача склав 32 роки 8 місяців 12 днів. Разом з цим, заробітну плату, яку враховано при призначенні пенсії, приведено у відповідність вимогам ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: включено до обчислення заробітну плату за період з 01.08.2000 р. по 31.12.2003 р.. З урахуванням оптимізації, коефіцієнт заробітної плати для обчислення пенсії позивача склав 4,404430.
21 серпня 2006 року позивач звернувся до Управління з заявою про перерахунок пенсії, з урахуванням укладених договорів про роботу в районах Крайньої Півночі з 29 грудня 1984 р. по 29 грудня 1987 р.
За результатами проведеного перерахунку пенсії, страховий стаж позивача склав 34 роки 2 місяці 12 днів. 
27 березня 2007 р. позивач звернувся до Управління з заявою про перерахунок пенсії з урахуванням укладених договорів про роботу в районах Крайньої Півночі з 28 грудня 1981 по 29 грудня 1987. 
За результатами проведеного перерахунку пенсії, страховий стаж позивача для обчислення пенсії склав 35 років 7 місяців 28 днів. 
У подальшому, 15 травня 2007 року позивач звернувся до Управління з заявою про проведення перерахунку пенсії. За результатами проведеного перерахунку пенсії, страховий стаж позивача склав 37 років 8 місяців 15 днів (по 02 квітня 2007 року).  Заробітна плата для обчислення пенсії врахована за період з 01 січня 1984 р. по 31 грудня 1988 р. та з 01 серпня 2000 р. по 02 квітня 2007 р. Коефіцієнт заробітної плати з урахуванням оптимізації склав - 2,63030. 
01 квітня 2018 року в результаті автоматичного масового перерахунку пенсії  страховий стаж позивача перераховано та склав 38 років 7 місяців 27 днів.
Обчислення пенсії позивача, зокрема і коефіцієнту заробітної плати та страхового стажу, проводилось Управлінням, відповідно до поданих заяв позивача та документів, долучених до них, про призначення та перерахунок пенсії та згідно норм чинного законодавства.
Як зазначає відповідач, підстав для перегляду періоду заробітку, що враховується для обчислення пенсії, та індивідуального коефіцієнту заробітної плати ( з 2,63030 на 4,59686) немає ( лист Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 601/Я-14 від 28 вересня 2018 року (а.с.33-34)  . 
13 серпня 2019 року позивач звернувся до Уманського відділу Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про обрахунок коефіцієнта заробітної плати, відповідно до архівної довідки № 206 від 05.10.1999 р. за період його роботи в АТБ-2 треста «Уренгойгазпромбуд» з 01.01.1984 року по 31.12.1988 року, з урахуванням коефіцієнта 4,59686, враховуючи його загальний стаж 38 років 7 місяців і 27 днів.
Листом Уманського відділу Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 77369/02-16 від 03 вересня 2019 року позивача повідомлено про те, що підстав для перерахунку пенсії із заробітної плати за період з 01 січня 1984 року по 31 грудня 1988 року немає, оскільки це суперечитиме  вимогам ст. 40  Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.
В силу п. 4.1 Порядку подання та оформлення документів, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою згідно з додатком 3.
Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
Матеріали справи свідчать, що до своєї заяви від 13 серпня 2019 року про обрахунок коефіцієнту заробітної плати в розмірі 4,59686 позивач нових документів не надав. Вимоги позивача щодо обчислення коефіцієнта заробітної плати у вказаному вище розмірі ґрунтуються на обчисленні такого коефіцієнту без врахування заробітної плати за період з 01 серпня 2000 р. по 02 квітня 2007 р., що суперечить чинному законодавству.
Доводи апелянта про те, що ним подавалися до пенсійного органу заяви про відзив його попередніх заяв, що не зазначено судом першої інстанції, є необґрунтованими, оскільки матеріали справи таких заяв не містять.
Разом з цим, із листа відповідача  № 77369/02-16 від 03 вересня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено порядок нарахування його пенсії та повідомлено про те, що законодавством не передбачено можливості вважати частково недійсними попередньо подані заяви про перерахунок пенсії.
На думку колегії суддів, у даному випадку, дії щодо відкликання  заяв про перерахунок пенсії та, у зв`язку із цим, заявлення вимог про перерахунок пенсії з жовтня 2017 року, з урахуванням індивідуального коефіцієнта заробітної плати 4,59686, суперечать вимогам Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Як зазначалося, позивач звернувся до суду з вимогою зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок пенсії з жовтня 2017 року, згідно архівної довідки № 206 від 05.10.1999 за період його роботи в АТБ-2 треста «Уренгойгазпромбуд» з 01.01.1984 по 31.12.1988, з урахуванням індивідуального коефіцієнта заробітної плати 4,59686, враховуючи також його загальний стаж 38 років 7 місяців і 27 днів, застосувавши при цьому формулу коефіцієнта страхового стажу, визначену ст. 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та формулу визначення розміру пенсії за віком, передбачену ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», здійснивши перерахунок його пенсії за формулою: П = Зс х Кз х Кс.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не може втручатися у дискрецію суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.
Відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № Я (80)2, як прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.
Обчислення пенсії, в тому числі, визначення коефіцієнтів заробітної плати та страхового стажу належить до виключної компетенції територіальних органів Пенсійного фонду, а перебирання судом повноважень щодо їх обчислення є формою втручання в дискреційні повноваження управління та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.
Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що вимоги позивача щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок пенсії, згідно архівної довідки № 206 від 05.10.1999 за період його роботи в АТБ-2 треста «Уренгойгазпромбуд» з 01.01.1984 по 31.12.1988, з урахуванням індивідуального коефіцієнта заробітної плати позивача 4,59686, враховуючи, також, його загальний стаж 38 років 7 місяців і 27 днів, застосувавши, при цьому, формулу коефіцієнта страхового стажу, визначену ст. 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та формулу визначення розміру пенсії за віком, передбачену ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», здійснивши перерахунок його пенсії за формулою: П = Зс х Кз х Кс є безпідставними та необґрунтованими, а тому, правомірно відмовлено у їх задоволенні .
Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та відсутність правових підстав для їх задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 250,    315,    316, 321,    322, 325, 329 КАС України, суд,-
 	 	
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2019 року залишити без змін
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені    статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Судді 	Вівдиченко Т.Р. Мельничук В.П. Федотов І.В.	

Повний текст постанови виготовлено 24.02.2020 року