Номер провадження: 22-ц/813/262/19 
Номер справи місцевого суду: 522/7303/17
Головуючий у першій інстанції Бойчук А.Ю.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.12.2019 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого -        Сєвєрової Є.С.,
суддів:                Ващенко Л.Г.,Колеснікова Г.Я.,                
за участю секретаря - Маслова Р.Ю.,
учасники справи: 
позивачі (відповідачі за позовом ОСОБА_1 ): ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
       позивач ОСОБА_4 
відповідач (позивач за власним позовом): ОСОБА_1 
3-я особа -  ОСОБА_5  
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги  ОСОБА_6 , ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 січня 2018 року у складі судді Бойчука А.Ю., 

встановив:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися з позовом до Приморського районного суду м. Одеси до ОСОБА_1 , уточнив вимоги, просили визнати договір купівлі-продажу місця паркування АДРЕСА_1 площею 18,0 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Діордієвою Іриною Вікторівною, зареєстрований в реєстрі за №3113, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 5 липня 2013 року, недійсним; повернути право володіння місцем паркування АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 ; визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Діордієвою Іриною Вікторівною, зареєстрований в реєстрі за №3664, укладений між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 31 липня 2013 року, недійсним. Повернути право власності вказаної квартири: 1/3 - ОСОБА_2 ; 2/3 - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на підставі права власності; застосувати реституцію, як наслідок недійсності договорів купівлі-продажу, та стягнути витрати по сплаті судового збору.
Позивачі зазначили, що ОСОБА_1 отримав у власність їх майно неправомірним шляхом, виселив позивачів з їхньої квартири та вимагає повернути борг, у зв`язку з чим були змушені звернутися до суду за захистом своїх прав.
У серпні 2016 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та згідно уточненої позовної заяви просив стягнути солідарно заборгованість за розпискою від 16.02.2016 в розмірі 274176 доларів США, що еквівалентно 7427427,84 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16 лютого 2016 року ОСОБА_2 взяв у борг у ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 274176 доларів США, які був зобов`язаний повернути до 02.03.2016, проте не повернув. 
18.12.2017 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися із зустрічним позовом до Приморського районного суду м. Одеси до ОСОБА_1 згідно уточнень просили: визнати договір купівлі-продажу місця паркування АДРЕСА_1 загальною площею 18,0 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Діордієвою Іриною Вікторівною, зареєстрований в реєстрі за №3113, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 5 липня 2013 року, недійсним; повернути право власності на місце паркування НОМЕР_1 ОСОБА_2 ; визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Діордієвою Іриною Вікторівною, зареєстрований в реєстрі за №3664, укладений між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 31 липня 2013 року, недійсним; повернути право власності вказаної квартири позивачам; визнати недійсним Договір купівлі-продажу земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_4 , площею 0,1 га, у тому числі по угіддях 0,1000 га - землі змішаного типу, кадастровий номер земельної ділянки 462455700:01:009:0406, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Діордієвою Іриною Вікторівною, зареєстрований в реєстрі за №1733, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 02 вересня 2015 року, та повернути позивачам право власності на вказану земельну ділянку; визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Діордієвою Іриною Вікторівною, зареєстрований в реєстрі за №1731, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 02 вересня 2015 року, та повернути позивачу право власності на вказаний будинок; визнати недійсним Договір дарування земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , площею 0,0935 га, у тому числі по угіддях 0,0935 га -  сіножаті, кадастровий номер земельної ділянки 4624555700:01:009:0407, посвідчений приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Діордієвою Іриною Вікторівною, зареєстрований в реєстрі за №910, та повернути позивачу право власності на вказаний будинок.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачі зазначили, що в даному випадку вони не здійснювали відчуження майна на користь ОСОБА_1 , а передавали його в заставу і саме на це було спрямовано волевиявлення сторін. Реальні наслідки, у вигляді передачі майна відповідачу не настали, все продане і подароване майно, вказано в договорах позики, як заставне, та залишилося в користуванні позивачів. 
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.06.2017 об`єднано в одне провадження під головуванням судді Приморського районного суду м. Одеси Бойчука А.Ю. цивільну справу №522/7303/17 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_1, про визнання договорів недійсними, зобов`язання вчинити певні дії з цивільною справою №522/14577/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, договору дарування земельної ділянки, застосування реституції як наслідку недійсності правочинів. 
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 січня 2018 року позов ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задоволено частково; визнано недійсним Договір купівлі-продажу парковочного місця НОМЕР_1, загальною площею 18,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Діордієвою Іриною Вікторівною, зареєстрований в реєстрі за №3113, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 5 липня 2013 року, та повернено право власності на парковочне місце НОМЕР_1; визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Діордієвою Іриною Вікторівною, зареєстрований в реєстрі за №3664, укладений між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 31 липня 2013 року , та повернено право власності вказаної квартири; в решті позовних вимог відмовлено; зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задоволено; визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_4 , земельну ділянку б / н, площею 0,1 га, зокрема, по угіддях: 0,1000 га - землі змішаного типу, кадастровий номер земельної ділянки 462455700:01:009:0406, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Діордієвою Іриною Вікторівною, зареєстрований в реєстрі за №1733, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 02 вересня 2015 року, та повернено позивачам право власності на вказану земельну ділянку; визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Діордієвою Іриною Вікторівною, зареєстрований в реєстрі за №1731, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 02 вересня 2015 року, та повернено позивачу право власності на вказаний будинок; визнано недійсним Договір дарування земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , земельну ділянку б / н, площею 0,0935 га, у тому числі по угіддях 0,0935 га -  сіножаті, кадастровий номер земельної ділянки 4624555700:01:009:0407, посвідчений приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Діордієвою Іриною Вікторівною, зареєстрований в реєстрі за №910, та повернено позивачу право власності на вказаний будинок; встановлено порядок виконання рішення суду, згідно з яким рішення є підставою для реєстрації: парковочного місця НОМЕР_1, квартири АДРЕСА_3 , земельної ділянки, за адресою АДРЕСА_4 житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5, земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ; у задоволенні позову ОСОБА_1  відмовлено.
Не погодившись з зазначеним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, в задоволенні зустрічного позову відмовити повністю, ухвалити нове рішення, яким позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не було взято до уваги розписку, яка є підтвердженням передання відповідачам апелянтом коштів у борг і містить зобов`язання щодо їх повернення. При укладенні договорів, які судом першої інстанції були визнані недійсними, було дотримано передбачений законодавством порядок укладення такого роду правочинів, а саме: апелянтом, який виступав на момент укладення договорів купівлі-продажу покупцем, було сплачено визначену в них грошову суму відповідачам, які за договорами були продавцями, в результаті чого після сплати коштів ними було передано придбане майно апелянтом. Крім того, в матеріалах справи наявні докази отримання коштів відповідачами при укладенні договорів, що підтверджує укладення саме договору купівлі-продажу та цілком спростовує твердження відповідачів щодо неправильного сприйняття змісту вказаних договорів. 
01.02.2017 Приморським районним судом м. Одеси було прийнято до спільного розгляду зустрічний позов по справі №522/14577/16-ц, що вказує на відкриття цивільного провадження ще за три місяці до того, як ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись повторно до суду з аналогічними позовними вимогами.
Також, судом було об`єднано позови, які жодним чином не взаємопов`язані, виникли з різних правовідносин та розгляд яких не є доцільним в одному провадженні. 
Крім того, відповідачі моделюють ідентичні правовідносини даній справі, а саме отримують в борг грошові кошти, укладаючи при цьому договори займу, в подальшому ухиляються від виконання боргових зобов`язань і як результат укладають договори купівлі-продажу, які оскаржують в судовому порядку шляхом визнання недійсними (справи №589/7229/13-ц, 522/21026/16-ц, №589/97/14, №522/21026/16-ц, №522/7124/17). 
07.06.2018 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 січня 2018 року, в якому просив його скасувати в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу місця паркування АДРЕСА_1 , загальною площею 18,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Діордієвою Іриною Вікторівною, зареєстрованого в реєстрі за №3113, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 5 липня 2013 року, та повернення права власності на місце паркування № НОМЕР_1 ; визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Діордієвою Іриною Вікторівною, зареєстрованого в реєстрі за №3664, укладеного між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 31 липня 2013 року, та повернення позивачам права власності на вказану квартиру; встановлення порядку виконання рішення суду, згідно з яким рішення є підставою для реєстрації: місця паркування № АДРЕСА_1 , квартири АДРЕСА_3 .
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскарженим рішенням порушені права апелянта, оскільки 01.06.2013 між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_6 , як позикодавець, передав ОСОБА_1 , як позивальнику, грошові кошти у розмірі 6 394 400 грн., строк повернення яких 01.08.2017. Але ОСОБА_1 повідомив, що не може повернути борг і запропонував повернути борг за рахунок власного нерухомого майна. 21.07.2017 було укладено договір іпотеки №835 посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Савченко С.В. В забезпечення виконання зобов`язань за договором іпотекодавець надав в іпотеку квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 190,3 кв.м., та належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу. 
27.07.2017 було укладено договір іпотеки №849 посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Савченко С.В. В забезпечення виконання зобов`язань за договором іпотекодавець надав в іпотеку парковочне місце № АДРЕСА_1 , загальною площею 18,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу.
13.09.2017 ОСОБА_1 складено дві заяви, якими він повністю визнав наявність заборгованості за договором позики, який забезпечений договорами іпотеки.
22.09.2017 ОСОБА_6 отримано у власність квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 190,3 кв.м., та місце паркування АДРЕСА_1 , загальною площею 18,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників процесу, дослідивши доводи наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , передали у власність, а ОСОБА_1 прийняв у власність квартиру АДРЕСА_3 . Зазначена квартира в цілому складається з п`яти жилих кімнат, жилою площею - 107,3 кв. м., загальною площею - 190,3 кв. м., що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 05 липня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Діордієвою І.В. Продаж здійснено за 1 198 950,00 гривень, що за офіційним курсом НБУ складає 150 000,00 доларів США.
Згідно договору-купівлі продажу від 05 липня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Діордієвою І.В, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 передав у власність, а ОСОБА_1 , прийняв у власність місце паркування АДРЕСА_1 , загальною площею - 18,0 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Продаж було здійснено за 120 000,00 гривень.
Згідно договору купівлі-продажу від 02 вересня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Діордієвою І.В., ОСОБА_3 передає у власність, а ОСОБА_1 прийняв у власність, земельну ділянку , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 площею 0,1 га, у тому числі по угіддях 0, 1000 га землі змішаного використання, кадастровий номер земельної ділянки 462455700:01:009:0406.
Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку посвідченого приватним нотаріусом Діордієвою І.В, ОСОБА_3 передає у власність, а ОСОБА_1 прийняв у власність, житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5.
20.04.2016 ОСОБА_3 передала безкоштовно в дар, а ОСОБА_1 прийняв у дар земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , земельна ділянка б/н площею 0,0935 га у тому числі по угіддях: 0,0935 га -сіножаті, кадастровий номер земельної ділянки 4624555700:01:009:0407, посвідченого приватним нотаріусом Діордієвою І.В.
Таким чином, встановленим слід вважати те, що починаючи з липня 2013 року і до квітня 2016 року у власність ОСОБА_1 перейшли 5 об`єктів нерухомості, які належали одним і тим самим особам, а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Одночасно із угодами про перехід право власності між сторонами укладалися договори позики, дійсність яких не спростована ОСОБА_1 .
Більш того, ОСОБА_1 у цій справі звернувся із позовом про стягнення боргу, який не погашений на час вирішення справи.
Так, з наданих розписок видно те, що 31.07.2013 ОСОБА_8 отримала в борг у ОСОБА_1 150000 доларів США до 31.01.2014 зі сплатою 3% річних (а.с.8,т.1); 05.07.2013 ОСОБА_2 отримав в борг у ОСОБА_1 15000 доларів США під 3% річних до 05.07.2014; 03.05.2014 ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 164316 доларів США до 31.05.2014; 20.04.2016 ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 295812 доларів США без зазначення строку повернення або до моменту вимоги; 16.02.2016 ОСОБА_2 взяв у борг у ОСОБА_1 274176 доларів США в інтересах сім`ї (а.с.9,т.3). 
Всі вищевказані угоди укладені під заставу спірного майна, а 20.04.2016 ОСОБА_3 , отримуючи від ОСОБА_1 295812 доларів США без зазначення строку повернення, в договорі позики зазначили, що заставним майном є квартира АДРЕСА_3 , ділянка 0,0935 га, ділянка 0,1 га, які на час видачі розписки були вже у власності ОСОБА_1 , а відтак не могли бути предметом будь - яких угод (а.с.109,т.1).
Відповідно до ст.235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. 
Зазначені обставини, їх тривалість, збіг осіб - учасників угод та наявність не погашених боргових зобов`язань дають підстави для висновку про те, що укладені угоди про відчуження майна не є відокремленими від інших зобов`язань, які виникли між сторонами, тому угоди слід вважати удаваними.
Зі справи вбачається, що 18.09.2017 право власності на квартиру та місце паркування, які є предметом спору, зареєстроване за ОСОБА_6 , тобто на момент ухвалення рішення він був власником майна, що залишилося поза увагою суду першої інстанції. Таким чином, вимоги про застосування реституції не підлягають задоволенню, оскільки повернути майно у власність неможливо без застосування інших способів захисту прав, які у цій справі не були предметом позову.
Не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про те, що визнання угод недійсними не допускається, оскільки таке право визначене законом.
Відмовляючи в задоволенні позову про стягнення боргу, суд першої інстанції послався на те, що вимоги про існування боргу не доведені, а розписка є проміжним підтвердженням суми боргу, сама розписка підтвердженням боргу не є.
Разом із тим, такі висновки суду на законі не ґрунтуються, виходячи з наступного. 
З розписки від 16.02.2016 видно, що ОСОБА_2 взяв у борг у ОСОБА_1 274176 доларів США, які зобов`язався повернути до 02.03.2016 (а.с.9,т.3).
З розписки вбачається, що кошти взяті в борг з обов`язком їх повернення у визначений строк, і позовна заява позивачів є підтвердженням існування між сторонами саме позикових зобов`язань. 
Крім того, в позовній заяві від 15.11.2016 ОСОБА_7 визнає, що 274176 доларів США є сумою боргу з врахуванням відсотків перед ОСОБА_1 (а.с.50-57т.3).
Оскільки ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 не надали докази повернення коштів, так само як і доказів того, що кошти не отримувалися, то висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, рішення суду ґрунтується на припущеннях, які жодним чином не підтверджені.
З огляду на те, що судом першої інстанції допущене порушення норм матеріального та процесуального права, рішення суду не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України, тому підлягає скасуванню із ухваленням нового про часткове задоволення вимог Агафонових та позову ОСОБА_1 з мотивів та підстав, викладених вище.
Не підлягає задоволенню апеляційна скарга ОСОБА_6 , оскільки він не був учасником угод, дійсність яких оспорюється, а право власності на квартиру та місце паркування набуте ним пізніше, ніж між сторонами виникли правовідносини.
В задоволенні вимог про застосування реституції Агафоновим відмовлено. 
Керуючись ст.ст. 374,376, 382, 383, 384  ЦПК України, суд,
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 січня 2018 року скасувати.
Позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання угод недійсними задовольнити частково.
Визнати недійсним договір купівлі-продажу стояночного місця НОМЕР_1 загальною площею 18,0 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (два), посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Деордієвою І.В., зареєстрований в реєстрі за № 3113, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 05 липня 2013р. 
Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири  АДРЕСА_3  два тире « Е »), посвідчений приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Деордієвою І.В., зареєстрований в реєстрі за № 3664,  укладений між  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,   ОСОБА_4  і  ОСОБА_1  31 липня 2013 р . 
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Позовну заяву ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів - задовольнити.
Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки за адресою АДРЕСА_4 , земельну ділянку б / н, площею 0,1 га, зокрема по угіддях: 0,1000 га-землі змішаного типу, кадастровий номер земельної ділянки 4624555700: 01: 009: 0406, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Деордієвою І .В., зареєстрований в реєстрі за №1733, укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та повернути ділянку у власність ОСОБА_3 .
Визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_4 ( сімдесят вісім «в »), посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Деордієвою І.В., зареєстрований в реєстрі за № 1731, укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 вересня 2015 р. та повернути будинок у власність ОСОБА_3 .
Визнати недійсним договір дарування земельної ділянки, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 , земельну ділянку б / н, площею 0,0935 га, в тому числі по угіддях 0,0935 га - сіножаті, кадастровий номер земельної ділянки - 4624555700: 01: 009: 0407, посвідчений приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Деордієвою 1 .В. , Зареєстрований в реєстрі за № 910 та повернути земельну ділянку у власність ОСОБА_3 .
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 274176 доларів США.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст підписано 02.01.2020.
Головуючий:         
            Судді: