ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
11 лютого 2020 року           справа №200/9973/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді доповідача Ястребової Л.В., суддів Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року у справі №200/9973/19-а (головуючий І інстанції Загацька Т.В., повний текст складено 21.10.2019р. в м. Сєвєродонецьк Луганської області) за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                     УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі – позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі – відповідач, ГУ НП в Донецькій області) в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП в Донецькій області від 31.10.2017 року №1989 про виплату позивачу одноразової грошової допомоги згідно з п.п. «в» п.4 ст. 99 Закону України «Про Національну поліцію» у розмірі 112 000,00 грн. та зобов`язати відповідача призначити одноразову грошову допомогу у зв`язку з отриманням травми під час виконання службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в розмірі та порядку, передбаченому п.3 ч.1 ст. 97 та п.п. «в» п.3 ст. 99 Закону та Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втраті працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ № 4 у розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року з урахуванням вже раніше сплаченої грошової суми в розмірі 112 000 грн. (а.с. 4-13, 38-47).
В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що проходив службу в органах внутрішніх справ та поліції, та був звільнений за п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції. В подальшому, управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП в Донецькій області після розгляду документів було підготовлено висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги про виплату останньому 112000 грн. Позивач не погоджується із розміром одноразової грошової допомоги, вважає дії відповідача протиправними, оскільки має право на отримання вказаної вище допомоги у розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, що мало скласти 400 000 грн. замість 112 000 грн., тому звернувся до суду з цим позовом.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено (а.с. 75-77).
Не погодившись з судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог  в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що відповідно з п.п. «в» п.3 ст. 99 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) – особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату ІІІ групи – 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату. Зазначає, що позивач є інвалідом 3 групи, в довідках МСЕК від 06.06.2017р. та 05.07.2017р. та у свідоцтві про хворобу №382/СНП від 10.04.2017р. вказано, що захворювання, Так, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Вважає, що у відповідності до ст. 99 Закону України №580-VIII має право на отримання одноразової грошової допомоги внаслідок причин, зазначених у п.3 ч.1 ст.97 Закону України №580-VIII, а саме інвалідності ІІІ групи, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, в розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату (а.с. 78-87).
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Позивач – ОСОБА_2 , проходив службу в органах внутрішніх справі з 13.08.1998 року по 06.11.2015 року.
З 07.11.2015 року проходив службу в Бахмутському відділі поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області.
Відповідно рішення ГУ НП в Донецькій області від 28.10.2016 року №6/І/V/139 про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України ОСОБА_2 надано статус учасника бойових дій на підставі довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 05.07.2016 року №4648/01/12-2016 та наказу АТЦ при СБУ від 14.12.2015 року № 348 (а.с. 21).
Згідно наказу ГУ НП в Донецькій області від 08.05.2017 року №219 о/с, позивач звільнений зі служби в Національній поліції за п.2 ч.1 ст.77 (через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) відповідно до розділу VII Закону України «Про Національну поліцію». Цим же наказом ОСОБА_2 оголошено вислугу років в календарному обчисленні та для виплати грошової допомоги - 18 років 08 міс. 25 дн. (а.с. 28).
22.08.2017 наказом ГУНП в Донецькій області № 402 о/с внесено зміни до наказу ГУНП в Донецькій області від 08.05.2017 №219 о/с у частині звільнення капітана поліції ОСОБА_2 - інспектора з дорожнього нагляду сектору превенції Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області. Вислуга років для призначення пенсії у пільговому обчисленні - 26 років 04 місяці 14 днів (а.с. 29).
Згідно свідоцтва про хворобу від 10.04.2017 року №382/СНП, у позивача встановлено «Захворювання, Так пов`язане з проходженням служби в ОВС» (а.с. 19).
Відповідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності від 06.06.2017 року визначено, що працездатність позивача втрачена через захворювання, пов`язане із проходженням служби в ОВС (а.с. 16).
Згідно довідки до акту огляду МСЕК від 05.07.2018 року у ОСОБА_2 ІІІ група інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із проходженням служби в ОВС (а.с. 17).
18.10.2017 року начальником ГУНП в Донецькій області затверджено висновок про призначення ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги на підставі пп.«в» п.4 ч.1 ст.99 Закону України «Про Національну поліцію» у сумі 112000 грн. (70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату) (а.с. 58).
Відповідно до наказу ГУНП в Донецькій області від 31.10.2017 року №1989 «Про виплату одноразової грошової допомоги» призначено ОСОБА_2 виплата у розмірі 112 000 грн. Підстава видання наказу - висновок від 18.10.2017 року (а.с. 59).
Згідно платіжного доручення №2672 від 21.06.2018 року ГУНП в Донецькій області перерахувало ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу у розмірі 112 000 грн. (а.с. 27зв.)
Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивач не має право на отримання, одноразової грошової допомоги у зв`язку із установленням йому інвалідності, по причині поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України (пп.3 п.1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію»), оскільки ОСОБА_2 було встановлено захворювання пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон № 580.
Порядок призначення та отримання поліцейськими одноразової грошової допомоги, розміри та підстави, за яких призначення та виплата допомоги не здійснюється, визначено статтями 97-101 Закону № 580-VIII.
Відповідно до п. 3, 4 ч. 1, ч. 2 статті 97 Закону № 580, одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі, зокрема, :3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті; 4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;
Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Статтею 99 Закону № 580 визначено розмірі одноразової грошової допомоги.
Відповідно до пп. «в» п. 3, пп. «в» п. 4 ч.1 зазначеної статті, розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату:
3) визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 3, інвалідності: в) III групи - 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;
4) визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 4, інвалідності: в) III групи - 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;
Відповідно до статей 97-101 Закону України «Про Національну поліцію», наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок № 4).
Установлено, що положення Порядку, затвердженого цим наказом, у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21 вересня 2017 року № 788 застосовуються до поліцейських та осіб, яким одноразова грошова допомога, визначена статтею 97 Закону № 580, на момент набрання чинності наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 вересня 2017 року № 788 не призначена та/або не виплачена.
Відповідно до п.1 розділу І Порядку № 4 (у редакції на час отримання допомоги), Порядок та умови визначають механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейських центрального органу управління поліції, територіальних органів поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи поліції), поліцейських в т. ч. слухачів та курсантів вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - навчальних закладів), поліцейських, відряджених до інших органів державної влади, установ, організацій (далі - інших органів).
За положенням п.2 розділу І Порядку № 4, діяльність органів поліції та навчальних закладів у частині оформлення документів для виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського спрямована на забезпечення гарантованого державою соціального захисту поліцейського.
За пунктом 3 розділу І Порядку № 4, поліцейський вважається таким, що виконує службові обов`язки, якщо він забезпечує виконання основних завдань та повноважень поліції, визначених Законом України «Про Національну поліцію» (далі - Закон), у тому числі під час участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або виконував основні завдання та повноваження міліції, що були визначені Законом України «Про міліцію».
Згідно з пп.2 п. 1, п. 2 розділу ІІ Порядку № 4 (у редакції на час отримання допомоги), днем виникнення права на отримання ОГД є, у разі встановлення поліцейському інвалідності - дата, з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати, з якої встановлено інвалідність, - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії.
Одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) поліцейського чи втрати працездатності поліцейського призначається та виплачується у випадках та в розмірах, визначених Законом України «Про Національну поліцію», особам, які мають право на її отримання, відповідно до цього Закону.
Відповідно до пп. 2, 4 пункту 4 Розділу І Порядку № 4 (у редакції на час отримання ОГД) визначено, що випадки, за яких призначається ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського: 2) під час виконання службових обов`язків (пункти 3, 5 частини першої статті 97 Закону) - випадок, пов`язаний із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України; 4) пов`язаного з проходженням служби в поліції, органах внутрішніх справ (пункт 4 частини першої статті 97 Закону) - обставина, яка виникла внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, крім випадків, зазначених у підпунктах 1, 2 цього пункту.
Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що визначальним моментом при визначенні розміру одноразової грошової допомоги при настанні інвалідності є саме: з якої причини настала інвалідність, чи то інвалідність настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання службових обов`язків, або настання інвалідності внаслідок захворювання.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивача звільнено у зв`язку з хворобою, що пов`язана із проходженням служби в поліції. Доказів того, що інвалідність позивача настала внаслідок поранення до суду не надано.
Відповідно до свідоцтва про хворобу від 10.04.2017 року №382/СНП ОСОБА_2 встановлено захворювання пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ та визнано його непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, внаслідок чого 08.05.2017 року видано наказ про його звільнення (через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції).
Тобто, на момент винесення висновку від 18.10.2017 року позивач мав інвалідність ІІІ групи саме у зв`язку із захворюванням, а не у зв`язку із отриманням поранення. В довідці МСЕК медичною комісією зазначено лише формулювання за яких підстав призначається ОГД (захворювання пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ), яке відноситься до п. 4, оскільки позивач отримав захворювання, а не порання (контузії, травми або каліцтва) отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції.
Доводи апелянта на підтвердження обґрунтування апеляційної скарги, не спростовують висновків суду про відсутність доказів того, що інвалідність позивача настала внаслідок поранення. У наявних в матеріалах справи документах відсутні висновки щодо настання інвалідності позивача саме внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва).
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач виплатив позивачу одноразову грошову допомогу на яку позивач мав право на підставі пп.4 п.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію», отже позовні вимоги є необґрунтовані та безпідставні, а тому у задоволенні адміністративного позову правомірно відмовлено.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним, доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                     ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року у справі №200/9973/19-а - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року у справі №200/9973/19 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складення повного тексту в порядку, визначеному ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 11 лютого 2020 року.

Головуючий суддя                                                                                        Л.В. Ястребова

Судді                                                                                                             І.Д. Компанієць

                                                                                                                           Е.Г. Казначеєв