ПОСТАНОВА
Іменем України

31 січня 2020 року 
м. Київ
справа №510/1755/16-а
адміністративне провадження №К/9901/4480/17
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючий - Стародуб О.П., 
судді - Єзеров А.А., Кравчук В.М., 
розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2017р. (судді - Шляхтицький О.І.. Запорожан Д.В., Романішин В.Л.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
встановив: 
У вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила:
-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (правонаступник Ізмаїльського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області) щодо неврахування для обчислення розміру пенсії сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, премії до державних, професійних та ювілейних свят та інших виплат;
-зобов`язати здійснити перерахунок пенсії державного службовця з дати її призначення - з 30.09.2011 року з врахуванням зазначених виплат за 24 календарних місяця.
В обгрунтування позовних вимог посилалась на те, що    30.09.2011р. отримує пенсію відповідно до   Закону України «Про державну службу», у розмірі 90% від суми доходу, з якого нарахована пенсія. Однак, при призначені пенсії їй у 2011 році, відповідно до   Закону України «Про державну службу»   в розрахунок пенсії не включені інші виплати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов`язкове державне страхування у зв`язку з чим звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, у проведенні якого відповідач протиправно відмовив.
Постановою Ренійського районного суду Одеської області від 14.08.2017р. позов задоволено частково.
Визнано протиправною відмову управління Пенсійного Фонду України в Ренійському районі Одеської області №1262/03 від 19.09.2016 р. у перерахунку пенсії ОСОБА_1 
Зобов`язано Ізмаїльське об`єднане управління Пенсійного Фонду України Одеської області здійснити позивачу перерахунок пенсії, як державному службовцю, з 29.03.2016р., і з урахуванням середньомісячної суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, премії до державних, професійних та ювілейних свят та інших виплат за 24 календарних місяця.
Позовні вимоги за період з 30.09.2011р. по 28.03.2016р. залишено без розгляду.
Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2017р. постанову Ренійського районного суду Одеської області від 14.08.2017р. скасовано та ухвалено нову, якою у задоволенні позову відмовлено.
З рішенням суду апеляційної інстанції не погодилась позивач, звернулась з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
В обгрунтування касаційної скарги посилається на те, що апеляційний суд не визначив реальний характер спірних правовідносин та дійшов помилкового висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.
Зокрема посилалась на те, що її звернення до суду з даним позовом зумовлено неправильним призначенням пенсії у 2011 році у зв`язку з невключенням до заробітку, з якого вона обраховувалась, інших виплат, отримувані нею під час роботи на державній службі, а не у зв`язку з  із змінами розміру заробітної плати працюючого державного службовця.
Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018р. №628 судом задоволено клопотання відповідача та здійснено заміну відповідача у справі - Ізмаїльського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів касаційної скарги на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
В ході розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено, що з 30.09.2011р. позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію відповідно до   Закону України «Про державну службу»   у розмірі 90% від суми заробітної плати, з урахуванням 37 років 0 місяців та 8 днів страхового стажу та 2446 грн. 40 коп. середньомісячного заробітку. 
Також встановлено, що при призначені позивачу пенсії у 2011 році в розрахунок пенсії не включені інші виплати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов`язкове державне страхування.
У вересні 2016 року позивач звернулась до відповідача з заявою, в якій просила здійснити перерахунок її пенсії з дати призначення з включенням зазначених у доданій до заяви довідці від 02.09.2016р. № 1183/04 інших виплат, зокрема, індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, премії до державних, професійних та ювілейних свят та інших виплат. 
Листом від 19.09.2016р. №1262/03 відповідач повідомив позивача про відсутність правових підстав для перерахунку пенсії, оскільки зазначені нею виплати не є складовою заробітної плати, а тому не включаються до заробітної плати державного службовця при обчисленні пенсії.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.
Скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нову про відмову в позові, апеляційний суд виходив з того, що на час звернення позивача до відповідача з заявою про перерахунок пенсії набув чинності      Закон України «Про державну службу»      від 10.12.2015р. №889-VIII, відповідно до статті 90 якого, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до   Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.
Також суд виходив з того, що постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2016р. №292, яка застосовується з 01.05.2016р., відповідно до статей 51 і 52 нового      Закону №889-VIII було встановлено мінімальний розмір посадового окладу у державних органах, затверджено схему посадових окладів на посадах державної служби, розмір надбавок до посадових окладів за ранги державних службовців працюючим державним службовцям, і така не передбачає ні можливості, ні механізму перерахунку пенсій державного службовця у зв`язку із змінами розміру заробітної плати.
Крім того, Кабінетом Міністрів України 14.09.2016р. прийнято постанову №662 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», якою затверджено порядок призначення пенсій деяким категоріям громадян та визнано такою, що втратила чинність      постанова Кабінету Міністрів України від 31.05.2000р. №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії». Право державних службовців на перерахунок призначеної пенсії вказаною постановою №622 не визначено.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що як станом на 01.05.2016 року, так і на момент звернення позивача за перерахунком пенсії, не було передбачено ні можливості, ні механізму перерахунку пенсій державного службовця у зв`язку із змінами розміру заробітної плати, а тому відмовляючи позивачу в перерахунку пенсії відповідач діяв на підставі,   в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України.
З такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів не погоджується з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Як свідчать матеріали справи, звертаючись до суду з даним позовом, позивач просила, зокрема, визнати протиправними дії відповідача щодо невключення при призначенні пенсії до середньомісячного заробітку сум, на які було нараховано страхові внески під час обчислення розміру пенсії, та зобов`язати відповідача перерахувати її пенсію, включивши до неї вказані суми.
Тобто, предметом спору в даній справі є розмір пенсії позивача, нарахований їй Пенсійним органом при виході на пенсію.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції помилково визначив предметом спору питання перерахунку пенсії позивача у зв`язку з підвищенням заробітної плати та розміру посадового окладу працюючим державним службовцям.
Таким чином, висновок щодо застосування норм матеріального права, зроблений судом апеляційної інстанції в аспекті надання оцінки питанню наявності/відсутності у позивача права на перерахунок пенсії в зв`язку з підвищенням заробітної плати та розміру посадового окладу працюючим державним службовцям, не охоплює предмет даного спору та не відповідає дійсним обставинам справи.
Надаючи оцінку правомірності вимог позивача в контексті змісту позовної заяви, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до   статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. №3723-XII   (у редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за 
призначенням  пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За  кожний  повний  рік  роботи  понад 10 років на державній службі  пенсія  збільшується  на  один  відсоток заробітку, але не більше  90  відсотків  заробітної  плати.
Згідно до частини 1   статті 1 Закону України «Про оплату праці»   заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
У   статті 2 Закону України «Про оплату праці»   встановлено, що до структури заробітної плати входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.
Згідно положень частини 2   статті 33 Закону №3723-XII   заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.
Також відповідно до частини 6   статті 95 Кодексу законів про працю   заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.
Відповідно до частини першої   статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. №1788-ХІІ, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).
Стаття 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV, визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.
Таким чином, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.
Як встановлено судом першої інстанції, для перерахунку розміру пенсії позивачем було надано відповідачу довідку про складові заробітної плати, отримувані нею за останні 24 місяці перед виходом на пенсію за період з 01.09.2009р. по 31.08.2011р., відповідно до якої на всі виплати, включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Враховуючи, що вказані у позові складові заробітної плати отримувались позивачем під час проходження служби та на неї нараховувалися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Відповідно до   статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України   суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
Колегія суддів прийшла до висновку, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону, а тому постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а постанова суду першої інстанції залишенню в силі.
Керуючись статтями   345,   349,   352,   356,   359 Кодексу адміністративного судочинства України,
постановив:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2017р. - скасувати, а постанову Ренійського районного суду Одеської області від 14.08.2017р. залишити в силі.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Судді:
О.П. Стародуб
А.А. Єзеров
В.М. Кравчук