П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

17 січня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/3813/19	
Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.	

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року по справі за позовом Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про стягнення витрат,-

В С Т А Н О В И В:
В червні 2019 року Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (надалі – позивач, Національна академія сухопутних військ) звернулась до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (надалі – відповідач), в якому просила стягнути витрати, пов`язані з утриманням відповідача, у розмірі 244790,22 грн..
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що 15.08.2017 року між Міністерством оборони України та відповідачем укладено контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України, відповідно до якого відповідач зобов`язувався добровільно відшкодовувати витрати пов`язані з його утриманням у вищому військовому закладі, в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість. За рапортом відповідача було розірвано контракт та виключено його зі списків особового складу. У зв`язку з цим відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу витрати, пов`язані з утриманням у Національній академії сухопутних військ.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач проходив військову службу у Збройних силах України з 31.07.2014 року по 15.09.2015 року, з яких з 29.09.2014 року по 04.09.2015 року брав участь в антитерористичній операції, також проходив військову службу у Збройних силах України з 02.07.2016 року та з 13.06.2017 року приймав участь в антитерористичній операції.
Наказом начальника Національної академії сухопутних військ (по особовому складу) від 20.07.2017 року №31-КС ОСОБА_1 було зараховано для потреб Збройних Сил України на перший курс навчання до Національної академії сухопутних військ.
Наказом начальника Національної академії сухопутних військ (по стройовій частині) від 15.08.2017 року №204 ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу Національної академії та на всі види забезпечення, а на котлове з вечері 15.08.2017 року.
На момент зарахування відповідача до списків особового складу Національної академії він мав статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням Одеського облвійськомата № НОМЕР_1 від 29.02.2016 року.
15.08.2017 року між Міністерством оборони України в особі начальника Національної академії сухопутних військ та ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантом вищого військового навчального закладу.
Відповідач звернувся до начальника курсу із рапортом у якому клопотав перед Вищим командуванням учбового закладу відрахувати його з навчальної групи, навчального курсу факультету підготовки спеціалістів бойового (оперативного) забезпечення військ з числа курсантів Національної академії сухопутних військ, у зв`язку з небажанням продовжувати навчання.
Наказом начальника Національної академії сухопутних військ від 24.05.2019 року №26-КС розірвано з відповідачем контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу через небажання продовжувати навчання та відраховано відповідача з числа курсантів другого курсу спеціальності «Військове управління» спеціалізації «Управління діями інженерних підрозділів військ і сил» у зв`язку з розірванням контракту та звільнено з військової служби у запас за пп.«ж» п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем).
Наказом начальника Національної академії сухопутних військ від 24.05.2019 року №129 виключено відповідача з 24.05.2019 року зі списків особового складу Національної академії та всіх видів забезпечення, а з котлового зі сніданку 25.05.2019 року. Відповідачу наказано відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії сухопутних військ за період з 15.08.2017 року по 24.05.2019 року в сумі 245790,22 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №964 від 12.07.2006 року «Про затвердження Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах».
24.05.2019 року відповідачем було частково відшкодовано заборгованість в розмірі 1000,00 грн..
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як учасник бойових дій, має право на безкоштовне навчання та не зобов`язаний відшкодовувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії сухопутних військ.
Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.10 ст.25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу визначено Порядком відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року №964 (надалі - Порядок №964).
Відповідно до п.п.2, 3, 4, 5, 6, 7 Порядку №964 витрати відшкодовуються Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управлінню державної охорони, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбі.
Відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з:
- грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням;
- перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку;
- оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.
Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.
Витрати відшкодовуються у повному розмірі: 
- курсантами, які вислужили встановлений законодавством строк строкової військової служби до вступу у вищий навчальний заклад, курсантами жіночої статі - за весь період навчання;
- курсантами, які навчалися понад встановлений законодавством строк строкової військової служби, - за період навчання, що перевищує цей строк;
- особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "и", "і" частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - за весь період навчання. (п.5)
Витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю: 
- курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання; 
- курсантами, які навчалися понад встановлені законодавством строки строкової військової служби, - за період навчання, який відповідає строку строкової військової служби. (п.6)
У разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.
Отже, враховуючи наведені норми та обставини справи, відповідач підпадає під дію п.5 Порядку №964 та повинен відшкодувати витрати пов`язані з утриманням його, як курсанта у вищому навчальному закладі, у повному розмірі.
Відповідно до вимог п.3 Порядку №964 прийнято Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затверджений Наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державноїприкордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 року №419/831/240/605/537/219/534 (надалі - Порядок №419).
Відповідно п.2.1 Порядку №419 відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на:
- грошове забезпечення;
- продовольче забезпечення;
- речове забезпечення;
- медичне забезпечення;
- перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад;
- оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.
Пунктом 2.1.1.1 Порядку №419 передбачено, що курсанти, які підпадають під дію пункту 5 Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року №964, за визначений період навчання відшкодовують фактично отримане грошове забезпечення.
Згідно п.2.3 Порядку №419, у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ.
Отже, оплата за навчання не входить до складу витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у ВНЗ.
Згідно довідки-розрахунку від 24.05.2019 року №111, фактичні витрати, пов`язані з утриманням відповідача в Національній академії сухопутних військ складають 245790,22 грн., а саме:
- грошове забезпечення: 179815,67 грн. (розрахунок на утримання коштів за навчання з 15.08.2017 року по 24.05.2019 року (а.с.20));
- продовольче забезпечення: 47744,82 грн. (довідка-розрахунок (а.с.21-22));
- речове забезпечення: 0 грн.;
- медичне забезпечення: 266,00 грн. (довідка-розрахунок відшкодування за медичне забезпечення (проведення ВЛК при поступленні в академію, проведення медичних оглядів) (а.с.23));
- спожиті комунальні послуги та енергоносії: 17963,73 грн. (розрахунок вартості комунальних послуг на курсанта, а саме: електроенергія - 3961,71 грн., тепла та гаряча вода - 12430,63 грн., водопостачання і каналізація - 1571,39 грн. (а.с.24));
- оплата транспортних послуг: 0 грн..
Відповідач був ознайомлений з вказаною довідкою-розрахунком, погодився з розрахунком та зобов`язався оплатити суму в касу або на рахунок Національної академії сухопутних військ до 24.06.2019 року.
Статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбаченні пільги учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них.
Відповідно до ч.ч.7, 8 вказаної статті, держава забезпечує учасникам бойових дій та їхнім дітям, у тому числі дітям, які навчаються за денною формою навчання у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, державну цільову підтримку для здобуття професійно-технічної та вищої освіти у державних та комунальних навчальних закладах.
Державна цільова підтримка для здобуття професійно-технічної та вищої освіти надається у вигляді:
- повної або часткової оплати навчання за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів;
- пільгових довгострокових кредитів для здобуття освіти;
- соціальної стипендії;
- безоплатного забезпечення підручниками;
- безоплатного доступу до мережі Інтернет, систем баз даних у державних та комунальних навчальних закладах;
- безоплатного проживання в гуртожитку;
- інших заходів, затверджених Кабінетом Міністрів України.
Отже, держава повинна забезпечити відповідачу, як учаснику бойових дій, цільову підтримку для здобуття професійно-технічної та вищої освіти шляхом повної або часткової оплати навчання за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, безоплатного проживання в гуртожитку, безоплатного забезпечення підручниками, безоплатного доступу до мережі Інтернет, систем баз даних у державних та комунальних навчальних закладах та інших заходів, затверджених Кабінетом Міністрів України.
Колегія суддів звертає увагу на те, що зазначена вище довідка-розрахунок від 24.05.2019 року №111 є розрахунком витрат, пов`язаних з утриманням відповідача, а не витрат, пов`язаних з його навчанням в Національній академії сухопутних військ, тобто вказана довідка не передбачає відшкодування відповідачем витрат держави на його навчання, користування підручниками, мережею Інтернет, на проживання в гуртожитку та інше.
Отже, колегія суддів робить висновок, що суд першої інстанції при вирішенні даного спірного питання помилково ототожнив поняття - відшкодування витрат на утримання особи у вищому військовому навчальному закладі, з поняттям - оплата за навчання, а статус відповідача, як учасник бойових дій, не звільняє його від обов`язку по відшкодуванню фактичних витрат, пов`язаних з його утриманням, як курсанта вищого навчального закладу, у випадку дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість.
Враховуючи, що відповідач достроково припинив навчання в Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, то в силу вимог ч.10 ст.25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Порядку №419 він зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі.
Разом з цим, відповідно до п.5 ч.1, ч.2 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги: 75-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.
Пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені пунктами 4-6 цієї статті, надаються учасникам бойових дій та членам їх сімей, що проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього.
Таким чином, колегія суддів робить висновок, що відповідач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати за спожиті комунальні послуги та енергоносії під час навчання в Національній академії сухопутних військ з врахуванням пільг, передбачених п.5 ч.1 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
З наданого позивачем розрахунку вартості комунальних послуг на суму 17963,73 грн. (а.с.24), вбачається, що така вартість розрахована без врахування пільг передбачених п.5 ч.1 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а тому така сума не може бути стягнута з відповідача.
Відтак, з суми витрат по утриманню відповідача в Національній академії сухопутних військ підлягає виключенню розрахована позивачем сума за комунальні послуги в розмірі 17963,73 грн..
Таким чином, сума, яка підлягає стягненню з відповідача складає 226826,49 грн..
У відзиві на позовну заяву, відповідач стверджує, що при написанні рапорту повідомив позивача про неможливість продовження навчання із-за стану здоров`я, так як під час бойових дій в зоні АТО отримав травму.
Колегія суддів відхиляє такі твердження відповідача, оскільки в рапорті відповідач власноручно зазначив, що просить відрахувати його з числа курсантів Національної академії сухопутних військ у зв`язку з небажанням продовжувати навчання, а тому твердження зазначені в відзиві на позовну заяву не відповідають дійсності.
Крім того, в матеріалах справи відсутні підтвердження того, що відповідач подавав рапорт про направлення його на військово-лікарську комісію для визнання ступеню придатності до військової служби, також відсутні докази подання рапорту про звільнення з військової служби за станом здоров`я чи зміну формулювання причин звільнення відповідно до раніше поданого рапорту.
Також колегія суддів відхиляє посилання відповідача та суду першої інстанції на те, що позивачем не надано суду будь яких доказів чи пояснень на підтвердження визначеної у наказі Національної академії сухопутних військ №26-К від 24.05.2019 року причини звільнення відповідача - «у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем», оскільки по-перше, правомірність наказу про звільненні відповідача не є предметом оскарження у даній справі, і докази оскарження відповідачем даного наказу відсутні, а по-друге, стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з утриманням його у вищому навчальному закладі здійснюється на підставі ч.10 ст.25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», тобто виключно внаслідок дострокового розірванням відповідачем контракту через небажання продовжувати навчання, а факт дострокового припинення відповідачем навчання у Національній академії сухопутних військ ним не заперечується.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції надав невірну правову оцінку обставинам справи, в зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку про відмову в задоволенні позову, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям по справі нової постанови про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача витрат по його утриманню в Національній академії сухопутних військ в розмірі 226826,49 грн..
Керуючись ст.311, ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд, –

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного – задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року – скасувати, прийняти по справі нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 , виданий Балтським РВ УМВС України у Одеській області, дати видачі 07.07.2006 року, РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (79026, м. Львів, вул. Героїв Майдану, 32, код ЄДРПОУ: 08410370, р/р 31257220102931 в ДКСУ м. Києві, МФО: 820172) витрати, пов`язані з утриманням ОСОБА_1 у Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного у розмірі 226826 (двісті двадцять шість тисяч вісімсот двадцять шість) гривень 49 копійок.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя 	 	Кравченко К.В.	
Судді	    	Джабурія О.В.    Вербицька Н. В.