ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 р.	Справа № 520/6331/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Перцової Т.С. ,  Жигилія С.П. ,
за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.,
представника позивача: Лисенка В.С.,
представника відповідача: Коробкової Х.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків ДПС на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2019 року (головуючий суддя І інстанції: Рубан В.В., повний текст складено 25.10.19 року) по справі № 520/6331/19
за позовом      Комунального підприємства "Харківводоканал"  
до      Офісу великих платників податків ДПС,   третя особа:       Харківська міська рада, 
про визнання протиправними дій, визнання незаконним та скасування рішення,
ВСТАНОВИВ:
Комунальне підприємство "Харківводоканал" (далі - позивач) звернулось до суду з позовом в якому просило:
- визнати протиправними дії фіскального органу щодо винесення Рішення № 2 від 14.05.2019 року про стягнення коштів з рахунків КП «Харківводоканал» у банках в рахунок погашення податкового боргу у порядку п. 95.5. ст. 95 ПК України;
- визнати незаконним та скасувати Рішення № 2 від 14.05.2019 року про стягнення коштів з рахунків КП «Харківводокаиал» у банках в рахунок погашення податкового боргу. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2019 року позов задоволено частково.
Визнано незаконним та скасовано Рішення Офісу великих платників податків ДФС № 2 від 14.05.2019 про стягнення коштів  платника податків КП "Харківводоканал" з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу.
В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.
Офіс великих платників податків ДФС (далі - відповідач), не погодившись із судовим рішенням в частині задоволення позову, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування вимог посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне та неправильне з`ясування фактичних обставин,  дослідження доказів по справі, не відповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправомірного висновку. 
Зазначає, що судом не досліджено питання щодо подання/неподання КП «Харківводоканал» заяви про повернення надміру сплачених сум по рентній платі за користування радіочастотним ресурсом України, єдиному соціальному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, рентній платі за користування надрами, земельному податку з юридичних осіб, орендній платі з юридичних осіб, надходженню зі скидів забруднюючих  речовин, податку на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності, надходженню рентної плати за спеціальне використання води у загальному розмірі 141404,69 грн.  
Вказує, що  судом не надано належну оцінку доводам відповідача про повідомлення позивача щодо наявності переплати з відповідних податків та зборів, а також пропозиції здійснювати погашення податкового боргу за рахунок  помилково або надміру сплачених сум з інших платежів, у зв`язку з чим у держави відсутні зобов`язання щодо повернення позивачу помилково та/або надмірно сплачених грошових зобов`язань.
Крім того, вважає помилковим твердження суду першої інстанції щодо неправомірності використання податковим органом примірної форми рішення, законодавчо не встановленої, оскільки форма рішення  затверджена наказом ДФС № 107 від 20.02.2017 року , який є  єдиним нормативно-правовим актом, що визначає примірну форму рішень про стягнення коштів платника з рахунків у банках у рахунок податкового боргу, а тому є обов`язковим у використанні. Також зазначає, що судом має враховуватись правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28.08.2018 року у справі № 820/4771/17.   
Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. 
Харківська міська рада (далі - третя особа) правом на подання відзиву не скористалась.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2020 р. замінено первісного відповідача - Офіс великих платників податків ДФС на правонаступника - Офіс великих платників податків ДПС.
В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.
Представник позивача заперечував проти вимог апеляційної скарги, вважав рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Третя особа в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що КП "Харківводоканал" (код ЄДРПОУ - 03361715) зареєстроване як юридична особа, засновником якого є Харківська міська рада та перебуває на обліку в Харківському управлінні Офісу великих платників податків ДФС як платник податків.
Згідно з п.2.3 Розділу І Статуту Комунального підприємства "Харківводоканал" підприємство як юридична особа, має відокремлене майно, яке передане йому засновником на праві господарського відання, самостійний баланс, поточні, валютні, та інші рахунки в установах банків, знак для товарів та послуг, фірмовий знак, круглу печатку та кутовий штамп зі своєю назвою та ідентифікаційним кодом.
Відповідно до п.5.2. Статуту майно підприємства знаходиться у комунальній власності територіальної громади міста Харкова та закріплюється за підприємством на праві господарського відання. Основні фонди передаються підприємству власником на підставі відповідного договору укладеного з Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (а.с. 29-45).
Судом встановлено, що КП «Харківводоканал» (станом  на 12.03.2019 р.)  має податковий борг з податку на додану вартість у сумі 128 790 197,98 грн., який виник у зв`язку з несплатою донарахувань за актами перевірок та самостійно задекларованих грошових зобов`язань по податковим деклараціям № 9267477466 від 20.01.2017 року, № 9024022142 від 20.02.2017 року, № 9045228877 від 20.03.2017 року, № 9070425407 від 20.04.2017 року, № 9094090202 від 22.05.2017 року, № 9117438534 від 20.06.2017 року, № 9141327580 від 20.07.2017 року, № 9167109400 від 19.08.2017 року, № 9191882256 від 20.09.2017 року, № 9218558793 від 20.10.2017 року, № 9244434384 від 20.11.2017 року, № 9272395539 від 20.12.2017 року, № 9296739601 від 22.01.2018 року, № 9025845084 від 20.02.2018 року, № 9049066807 від 20.03.2018 року, № 9073433115 від 20.04.2018 року, № 9097916506 від 21.05.2018 року, № 9123919370 від 20.06.2018 року, № 9150811584 від 20.07.2018 року, № 9175853904 від 20.08.2018 року, № 9202724264 від 20.09.2018 року, № 9229767582 від 22.10.2018 року, № 9257331347 від 20.11.2018 року, № 9285477903 від 20.12.2018 року, № 9308264794 від 21.01.2019 року, № 9026907887 від 20.02.2019 року, уточнюючим розрахунком № 9052330527 від 27.03.2018 року, податковими повідомленнями-рішеннями №0025501200 від 04.04.2017 року, № 0126501200 від 15.09.2017 року, № 0015501200 від 09.02.2018 року, № 0023501200 від 19.03.2018 року, № 0043501200 від 21.05.2018 року, № 0055501200 від 05.07.2018 року, № 0073501200 від 09.11.2018 року, № 0005501200 від 25.02.2019 року, що визнається сторонами по справі (а.с.69)
Первинно податковий борг У КП " Харківводоканал"  виник 30.05.2016р. у зв`язку з несплатою поточних грошових зобов`язань та донарахувань актом перевірки.
Харківським управлінням Офісу великих платників податків ДФС надіслано на адресу позивача податкову вимогу від 07.06.2016 року № 7-17, в якій зазначено суму податкового боргу  платника податків за узгодженими зобов`язаннями станом на 06.06.2016 року - 5 094 182,95 грн. (а.с. 103) 
Також, станом на 14.05.2019р. позивач мав переплату в розмірі 141 404,69 грн. по: рентній платі за користування радіочастотним ресурсом  України; рентній платі за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення; земельному податку з юридичних осіб; надходження скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти; податку на прибуток підприємств  фінансових установ комунальної власності; надходженню рентної плати за спеціальне використання води; рентній платі за спеціальне використання лісових ресурсів; надходження від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення; екологічного податку, що визнається сторонами по справі.
Відповідачем неодноразово проводився опис майна підприємства та прийнято рішення про його поміщення у режим податкової застави, що підтверджується  рішенням про опис майна у податкову заставу № 15 від 01.03.2018 року, та актами опису майна № 2 від 06.04.2018 року, № 31 від 09.10.2018 року,  №12 від 10.04.2019 року, № 14 від 25.04.2019 року (а.с. 47-49, 51-65,68-71)
За наслідками звернення позивача до суду з позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу КП «Харківводоканал» за рахунок майна платника, що перебуває у  податковій заставі у сумі 125250094,06 грн. на підставі п.95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.05.2019 року позовну заяву повернуто Офісу великих платників податків ДФС.   (а.с. 68-71).
На виконання вимог п. 95.5 статті 95 ПКУ  начальником Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби прийнято рішення №2 від 14.05.2019 року про здійснення погашення усієї суми податкового боргу КП "Харківводоканал" шляхом стягнення безготівкових коштів з рахунків у банках, органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та інших фінансових установах КП "Харківводоканал" (а.с. 104).
Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Задовольняючи частково позов, суд виходив з того, що рішення податкового органу прийнято не правомірно, 
Колегія суддів погоджується з висновками суду виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Порядок  стягнення податкового боргу платників податків, крім фізичних осіб, регулюється ст. 95 - 99 ПК України.
Згідно з п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Для цього податковий орган звертається в порядку пункту 95.3 статті 95 ПК України до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.
Відповідно до п. 95.5 ст. 95 ПК України у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошового зобов`язання та/або пені, визначених платником податків у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків такого платника у банках здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг перевищує 5 мільйонів гривень та не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутні зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань.
У таких випадках: рішення про стягнення коштів з рахунків такого платника податків у банках є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов`язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи.
Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що податковим законодавством встановлено особливий порядок погашення заборгованості платників податків (у тому числі комунальних підприємств) перед бюджетами та визначено перелік заходів, які повинен здійснити контролюючий орган у певній послідовності для примусового стягнення податкового боргу, а саме: звернутись до суду з вимогою про стягнення коштів з рахунків у банку; отримати судовий дозвіл на погашення усієї суми боргу за рахунок майна; провести торги з продажу майна, внесеного в податкову заставу.
При цьому, колегія суддів зазначає, що право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рішенням керівника виникає у контролюючого органу у разі:
- якщо такий податковий борг перевищує 5 мільйонів гривень, 
- не сплачується грошове зобов`язання протягом 90 календарних днів, наступних за останнім граничного строку сплати зобов`язання та 
- відсутні зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань.
Крім того, з аналізу наведеної норми слідує, що  погашення податкового боргу платника податків за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу здійснюється  шляхом стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків такого платника у банках.
Разом з тим, оскаржуваним рішенням вирішено здійснити погашення усієї суми податкового боргу КП "Харківводоканал" шляхом стягнення безготівкових коштів з рахунків у банках, а також органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та інших фінансових установах КП "Харківводоканал".
Тобто, крім стягнення  безготівкових коштів   з рахунків у банках  вирішено здійснити погашення усієї суми податкового боргу КП "Харківводоканал" також шляхом стягнення безготівкових коштів з рахунків у органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та інших фінансових установах КП "Харківводоканал".
Судом першої інстанції вірно зазначено, що нормами п. 95.5 статті 95 ПК України, що стали підставою для  прийняття оскаржуваного рішення, не передбачено погашення податкового боргу платника податків шляхом стягнення коштів з рахунків такого платника у органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та інших фінансових  установ.
Колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції, що органи, які здійснюють  казначейське обслуговування бюджетних коштів  не відносяться до установ банку, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк - юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків. Банківські рахунки - рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов`язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів.
Статтею 6 цього Закону  визначено, що банки в Україні створюються у формі акціонерного товариства або кооперативного банку.
Згідно Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 р. № 215 Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів. Казначейство здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. Казначейство є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в Казначействі і банках.
Отже, органи, що здійснюють  казначейське обслуговування бюджетних коштів  не відносяться до установ банку.
Крім того оскаржуване рішення №7 від 01.06.2017 року не містить розміру податкового боргу позивача, що підлягає  стягненню та періоду його виникнення, що свідчить про необґрунтованість  прийнятого рішення.
Доводи апеляційної скарги про відсутність зобов`язань у держави щодо повернення позивачу надміру сплачених грошових зобов`язань, оскільки позивач із заявою про повернення надмірно сплачених грошових зобов`язань не звертався, на повідомлення податкового органу про наявність у підприємства переплати з відповідних податків та зборів та пропозицію здійснити погашення податкового боргу за рахунок надміру сплачених сум не відповів, колегія суддів вважає необґрунтованими оскільки зазначене не спростовує наявність зобов`язань держави перед платником податку щодо повернення надміру сплачених коштів.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що існування переплати (надмірно сплачених грошових зобов`язань) унеможливлює прийняття рішення про стягнення коштів.
Зазначена правова позиція також відповідає правовим висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 16.10.2018р. по справі № 826/2352/15.
Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Посилання апелянта на правомірність використання при складенні спірного рішення примірної форми, затвердженого  наказом Державної фіскальної служби України № 107 від 20.02.2017 року, як єдиної, що існує, колегія суддів вважає такими, що не спростовують висновків суду, оскільки форма рішення на стягнення коштів з рахунків у банках немає законодавчого закріплення, враховуючи що наказ ДФС України № 107 не зареєстрований в Міністерстві юстиції України та відсутній в публічному доступі.
Доводи апеляційної скарги щодо не врахування судом правової позиції  Верховного Суду викладеній в постанові від 28.08.2018 року у справі № 820/4771/17, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки у цій справі вирішувалися не тотожні правовідносини, зокрема щодо встановлення переплати грошових зобов`язань платником податку та зобов`язань держави перед ним  щодо повернення надміру сплачених сум , що має значення по справі яка розглядається.
Отже, суд апеляційної інстанції перевіривши оскаржуване рішення на відповідність критеріям, наведеним у ч.2 ст.2 КАС України приходить до висновку, що воно прийнято незаконно.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2019 року по справі № 520/6331/19  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова	
Судді	   	Т.С. Перцова    С.П. Жигилій   	
Повний текст постанови складено  02.03.2020 року