иСправа № 756/6303/19                                                                           Головуючий у суді І інстанції Андрейчук Т.В.
Провадження № 33/824/724/2020                                                                                                               Доповідач: Капічон О.М.
Категорія ч. 1 ст. 130  КУпАП
                                                                                        
                                                    П О С Т А Н О В А
іменем України
 
28 січня 2020 року                                                                                 м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду Капічон О.М. за участю водія ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 12.12.2019 року щодо 
 
ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,
 
                                                     В С Т А Н О В И В:
 
Відповідно до постанови судді, 30.09.2019 року ОСОБА_1 о 12 годині 05 хвилин в м. Києві на вул. Автозаводській, 7-А, керуючи автомобілем «Mazda», д.н.з.     НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota», д.н.з.        НОМЕР_2 , автомобілем «Opel», д.н.з.    НОМЕР_3 , водій продовжив рух та в м. Києві на вул. Автозаводській, 5, здійснив зіткнення з автомобілем «Nissan», д.н.з.     НОМЕР_4 , що призвело до пошкодження всіх транспортних засобів з матеріальними збитками, після чого залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п. п. 2.3 б, 2.10 а, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.
 
Також 30.09.2019 року ОСОБА_1 в м. Києві на вул. Автозаводській, 5 керував автомобілем «Mazda», д.н.з.    НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у присутності двох свідків за допомогою спеціального технічного засобу для визначення вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Drager Alcotest» (результат тесту 2,83 проміле).
 
Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 12.12.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якими накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. 00 коп.з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік; стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 384 грн. 20 коп.
 
На вказану постанову ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій він просить її скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Вимоги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова неправомірно винесена за його відсутності з ігноруванням його клопотання про виклик свідків  і судом першої інстанції було проігноровано всі клопотання сторони захисту, а оскаржувана постанова є типовою й невмотивованою. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції неправомірно розглядав справу без його участі, оскільки ним було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи та виклик свідків, яке неправомірно, на його думку, було проігноровано і вказана обставина, не залежно від наявності його вини тягне за собою скасування постанови з прийняттям нової. Апелянт вказує, що його огляд на стан сп`яніння було проведено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки йому лише було запропоновано прийти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», і не пропонували проїхати до лікаря, і вказана обставина, на його переконання, тягне недійсність усієї процедури огляду. Також апелянт зазначає, що показники алкотестеру є неправильними, оскільки щодо приладу пропущений міжкалібрувальний інтервал, який передбачено заводом-виробником, і як свідки огляду на стан його сп`яніння були залучені інші учасники ДТП, у зв`язку з чим їх об`єктивність підлягає сумніву. Стосовно калібрування приладу, апелянт вказує, що в останнє, відповідно до стрічки-роздруківки з результатами його огляду, воно було проведено 23.11.2018 року. ОСОБА_1 зазначає, що калібрування слід відрізняти від повірки, які помилково ототожнюються та звертає увагу суду на те, що пояснення свідків є повністю ідентичними та бланкетними. 
         
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 в підтримку  поданої апеляційної скарги щодо скасування постанови в частині притягнення його до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, переглянувши запис відеофіксації зупинки водія, суд приходить до наступних висновків.
 
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Оскільки постанова Оболонського районного суду міста Києва від 12.12.2019 року оскаржується ОСОБА_1 лише в частині визнання його винуватим за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122-4 та 124 КУпАП вона не переглядається.
 
Згідно ст. 280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
При розгляді справи судом першої інстанції вказаних вимог чинного законодавства, спрямованих на своєчасний і об`єктивний розгляд справи, було дотримано.
 
Так, суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що в день, коли трапилися ДТП за його участю у нього було загострення  гаймориту, а звідси і  запаморочення. Він вживав медичні препарати від гаймориту та від болю у горлі, користувався  антисептиком, а тому на відео може здатися, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння, однак в цей день алкогольні напої він не вживав. При виді працівників поліції був дуже знервований і єдина його вина в тому, що він не повідомив, що вжив забагато медичних препаратів. Матеріальну шкоду власникам пошкоджених автомобілів відшкодував.
 
Однак, вказані апелянтом обставини спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення.
 
Так, на місце події викликалася бригада швидкої медичної допомоги, яка, оглянувши водія,  підстав для надання медичної допомоги не виявила.  
 
 Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського  пройти в установленому порядку медичний огляд з метою  встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння  або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів,  так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
         Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 30.09.2019 року серії ДПР18 №265545, 30.09.2019 року о 12 годині 00 хвилин в місті Києві по вул. Автозаводська, 5 водій керував т/з в стані алкогольного сп`яніння з явними ознаками (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає обстановці, порушена координація руху). Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Результат 2,83 % алкоголю /а. с. 3/.
На відеозаписі зафіксовано момент проходження ОСОБА_1 в присутності двох свідків тесту на встановлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру DRAGER ALCOTEST 6820. Приладом було зафіксовано рівень алкоголю 2,83 %, що підтверджено чеком DRAGER ALCOTEST 6820 /а. с. 6/. 
 
         Окрім того, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення міститься акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, яким додатково зафіксовано показники DRAGER ALCOTEST 6820, жодних заперечень до вказаного акту не внесено /а. с. 5/.
При цьому ОСОБА_1 не висловлював  своєї незгоди з результатами  огляду та бажання їхати до лікарні, при цьому не вимагав у працівників поліції пред`явити йому сертифікат на прилад, за допомогою якого проходив тест на стан алкогольного сп`яніння.
 
         Що стосується  аргументу правопорушника про відсутність направлення на огляд в медичному закладі, то слід зазначити, що згідно п. 7 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
 
         Пункт 10 Розділу ІІ Інструкції передбачає, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
 
         Згідно  п. 7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
 
         Оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей, які б вказували на те, що ОСОБА_1 був не згоден з результатами огляду на стан сп`яніння, аргументи апелянта щодо того, що його слід було направити до закладу охорони здоров`я, не ґрунтуються на вимогах законодавства.
         
Що стосується посилання апелянта на те, що алкотестер не міг використовуватися працівниками поліції, то слід зазначити наступне.
 
         Відповідально до п. 10 ст. 1 Закону України «Про метрологію і метрологічну діяльність» (далі - Закон) калібрування це сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу. Пунктом 18 частини 1 Закону визначено, що повірка засобів вимірювальної техніки це сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам. Тобто, калібрування є частиною повірки засобів вимірювальної техніки.
 
         Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону передбачено, що перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності. Порядок встановлення міжповірочних інтервалів визначається Кабінетом Міністрів України.
Так, відповідно до наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі №1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» від 13.10.2016 року, міжповірочний інтервал газоаналізаторів становить 1 рік. Порядок повірки та калібрування газоаналізаторів передбачено ДСТУ OIML D 23, в яких інтервалів таких дій не визначено.
 
         Відповідно до чеку з газоаналізатора DRAGER ALCOTEST 6820 останнє калібрування приладу було здійснено 23.11.2018 року, а огляд ОСОБА_1 вказаним приладом було проведено 30.09.2019 року, тобто, в межах одного року з останнього калібрування, у зв`язку з чим, аргументи апелянта в цій частині не знаходять свого підтвердження.
 
         З приводу аргументів ОСОБА_1 щодо не виклику в судове засідання свідків, то слід зазначити, що вказані ним у клопотанні свідки  ОСОБА_3 та  ОСОБА_4 викликалися до суду першої інстанції на 12.12.2019 року шляхом відправлення  SMS повідомлень, однак до суду не з`явилися, як і сам   правопорушник, якому також направлялося повідомлення про день і час розгляду справи.   
 
         Для поновлення прав ОСОБА_1 , який не був присутній при розгляді справи судом першої інстанції, апеляційним судом здійснювався виклик свідків, однак, ОСОБА_1 на їх присутності в суді апеляційної інстанції не наполягав, про що подав письмову заяву.
 
Враховуючи ту обставину, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння  підтверджується належними та допустимими доказами, які суд апеляційної інстанції проаналізував у їх сукупності, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
П О С Т А Н О В И В: 
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
 
Постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 12.12.2019 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.
 
Постанова оскарженню не підлягає.

              Суддя                                                                  О.М. Капічон