УХВАЛА

15 січня 2020 року 
Київ
справа №9901/13/20
адміністративне провадження №П/9901/13/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Бевзенка В.М.,
суддів: Данилевич Н.А.,  Мельник-Томенко Ж.М., Шишова О.О., Яковенка М.М., 
розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, 
УСТАНОВИВ:
11 січня 2020 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Верховної Ради України (далі -ВРУ), Голови ВРУ Разумкова Д.О. та голови комітету з аграрної та земельної політики ВРУ Сольського М.Т., в якій просить:
- визнати незаконними дії ВРУ, Голови ВРУ Разумкова Д.О. , голови комітету з аграрної та земельної політики ВРУ Сольського М.Т щодо незабезпечення дотримання засад і принципів законодавства у сфері держаної регуляторної політики, зокрема шляхом винесення на розгляд та прийняття на пленарному засіданні сесії ВРУ проектів законів - регуляторних актів 2178-1; 2194, з грубим порушення засад та принципів державної регуляторної політики, зі зловживанням владним впливом, грубо порушивши регламент ВРУ (ст. 19, 96), з порушенням статей 5,13, 19, 40 Конституції України, ст.4, 6-9, 13 ЗУ «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» та інших нормативно-правових актів держави Україна, чим порушили права громадянки України ОСОБА_1 на участь у здійсненні державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності;
- визнати незаконною і скасувати Постанову ВРУ «Про прийняття за основу проекту Закону України про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обігу земель сільськогосподарського призначення» від 13 листопада 2019 року, якою прийнято за основу проект Закону України про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обігу земель сільськогосподарського призначення (реєстр. № 2178-10 від 10.10.2019), поданий народними депутатами України Сольським М.Т . , Нікітіною М.В., Нагаєвським А . С . та іншими народними депутатами України.);
- визнати незаконною і скасувати Постанову ВРУ про прийняття за основу проекту Закону України про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обігу земель сільськогосподарського призначення від 14 листопада 2019 року, якою прийнято за основу проект Закону України «Про внесення змін до Земельного кодексу України та інших законодавчих актів щодо удосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» (реєстраційний № 2194 від 01.10.2019), поданий народними депутатами України Заблоцьким М.Б. , Сольським М.Т., та іншими народними депутатами України.).
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2020 визначено склад колегії суддів: Бевзенко В.М. (суддя-доповідач),  Данилевич Н.А.,  Мельник-Томенко Ж.М., Шишов О.О., Яковенко М.М.
Одночасно позивачем заявлено клопотання про забезпечення позову шляхом заборони виносити на розгляд сесії ВРУ проекти Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обігу земель сільськогосподарського призначення" (реєстр. №2178-10 від 10 жовтня 2019 року) та Закону України "Про внесення змін до Земельного кодексу України та інших законодавчих актів щодо удосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" (реєстр.№2194 від 01 жовтня 2019 року) до другого читання, до вирішення цього спору по суті. 
Необхідність вжиття таких заходів забезпечення позову позивач обґрунтовує наступним.
13 листопада 2019 року постановою ВРУ "Про прийняття за основу проекту Закону України про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обігу земель сільськогосподарського призначення", прийнято за основу проект Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обігу земель сільськогосподарського призначення" (реєстр.№2178-10 від 10 жовтня 2019 року).
В подальшому, 14 листопада 2019 року постановою ВРУ "Про прийняття за основу проекту Закону України про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обігу земель сільськогосподарського призначення" від 14 листопада 2019 року, прийнято за основу проект Закону України "Про внесення змін до Земельного кодексу України та інших законодавчих актів щодо удосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" (реєстр.№2194 від 01 жовтня 2019 року).
Вказані закони, які регулюють і встановлюють порядок використання землі, набуття права власності на неї, на думку позивача, є регуляторними актами порядок розгляду яких на даний час відсутній, а тому, дії відповідачів при розгляді таких законодавчих актів є незаконними, такими, що не відповідають Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", зокрема, визначеним нормам статті 15 вказаного Закону щодо забезпечення принципу прозорості та врахування громадської думки.
Позивач вказує, що розгляд вказаних нормативно-правових актів і очікуване прийняття їх другому читанні безповоротно позбавить її права на участь у здійсненні державної регуляторної політики. 
Колегія суддів розглянувши заяву ОСОБА_1 , з`ясувавши вказані нею підстави для вжиття заходу забезпечення позову, проаналізувавши норми процесуального права, які регулюють порядок застосування таких заходів, дійшла висновку про таке.
За змістом частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Частиною першою статті 151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) установленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
При цьому, частиною 3 цієї статті встановлено, що не допускається забезпечення позову шляхом зупинення актів Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та встановлення для них заборони або обов`язку вчиняти певні дії.
Як вбачається зі змісту заяви позивача, заявлене в ній прохання спрямоване саме на те, щоб зупинити виносити на розгляд сесії ВРУ проекти Закону №2178-10 від 10 жовтня 2019 року та №2194 від 01 жовтня 2019 року.
Окрім того, слід зазначити, що юрисдикція Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду не поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із ВРУ щодо вчинення нею дій чи бездіяльності в рамках процедури законотворчого процесу.
З огляду на вказані вимоги статті 151 КАС України, судом не може бути застосовано такий вид забезпечення позову, як заборони вчиняти ВРУ певні дії, оскільки нормами процесуального закону прямо передбачена заборона на забезпечення позову шляхом зупинення актів Верховної Ради України та встановлення для них заборони вчиняти певні дії.
Наведені обставини, на думку колегії суддів, унеможливлюють застосування вищевказаного виду забезпечення позову.
Відповідно до частини першої статті 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
За приписами частини п`ятої статті 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
Керуючись статтями 150, 151, 154, 256, 266, 295 КАС України, Суд,

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.
Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її прийняття.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................
В.М. Бевзенко
Н.А. Данилевич 
Ж.М. Мельник-Томенко
О.О. Шишов
М.М. Яковенко,
Судді Верховного Суду