ПОСТАНОВА
Іменем України

18 лютого 2020 року 
Київ
справа №810/3818/16
адміністративне провадження №К/9901/32847/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Хохуляка В.В.,           
суддів - Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М., 
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Києво-Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 23.03.2017 (суддя - Панов Г.В.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.07.2017 (головуючий суддя - Вівдіченко Т.Р., судді: Грибан І.О.,                        Собків Я.М.) у справі №810/3818/16 за позовом Приватного підприємства «Грін-Грей» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:
Приватне підприємство «Грін-Грей» (далі - ПП «Грін-Грей») звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області (далі - ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області) від 07.06.2016 №0001182302.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає про помилковість висновків контролюючого  щодо отримання підзвітною особою позивача у період з 05.01.2015 по 29.12.2015 під звіт на господарські потреби готівкові кошти на загальну суму 607286,54 грн. при цьому попередньо не відзвітувавши у встановленому порядку за отриману 01.01.2015 в касі підприємства під звіт суму готівкових коштів у розмірі 6718,66 грн., оскільки отримані 01.01.2015 підзвітною особою позивача під звіт кошти у встановлений законом строк були повернуті у касу ПП «Грін-Грей», що підтверджується Касовою книгою та Карткою рахунком № 3721.
Постановою Київського окружного адміністративного суду від 23.03.2017, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.07.2017, позов задоволено.
Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, обов`язку доказування правомірності спірного рішень від 07.06.2016 № 0001182302 не виконано та не доведено належними та достатніми доказами фактів перевищення встановлених строків використання виданих бухгалтеру ПП «Грін-Грей» під звіт готівкових коштів у сумі 6 718,66 грн. з каси підприємства 01.01.2015.
Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, ДПІ у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області оскаржила їх у касаційному порядку.
У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Київського окружного адміністративного суду від 23.03.2017, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.07.2017 та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові.

Доводи касаційної скарги дублюють висновки акту перевірки, які були підставою для прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення.

Позивач не скористався своїм правом та не надав відзив на касаційну скаргу, що не перешкоджає розгляду даної касаційної скарги.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Як з`ясовано судами попередніх інстанцій, ДПІ у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області проведена фактична перевірка ресторану, що розташований за адресою: Софіївська Борщагівка, вул. Гагаріна, 28, суб`єкта господарської діяльності ПП «Грін-Грей».
За результатами перевірки складено акт від 13.05.2016 № 1180/1000/14/31814023, в якому відображено висновок про порушення позивачем положень пункту 2.11 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004   № 637.
Вказаних висновків відповідач дійшов у зв`язку з тим, що в ході проведення перевірки встановлено факти видачі відповідній особі готівкових коштів під звіт з каси підприємства без звітування їх у відповідному порядку за раніше отримані під звіт суми. Так, підзвітна особа ОСОБА_1 в період з 05.01.2015 по 29.12.2015 отримала під звіт на господарські потреби готівкові кошти на загальну суму 607286,54 грн., проте не відзвітувалася у встановленому порядку за раніше отриману під звіт суму готівкових коштів - 6718,66 грн. (отриману в касі підприємства 01.01.2015 за ВКО                  № 1).
За доводами контролюючого органу, перевіркою встановлено факти перевищення встановлених строків використання виданої під звіт готівки в період з 01.01.2015 по 29.12.2015 на загальну суму 608142,22 грн., всі готівкові кошти, що видавалися з каси в під звіт видавалися на господарські потреби, та одній підзвітній особі ОСОБА_1 , каса підприємства у 2015 році працювала щоденно.
На підставі висновків зазначеного акту перевірки, 07.06.2016 ДПІ Києво-Святошинського району ГУ ДФС у Київській області прийнято податкове повідомлення - рішення № 0001182302, згідно з яким застосовано до позивача суму штрафні (фінансові) санкції в розмірі 152035,55 грн. 
Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою визначено Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 (далі - Положення).
Відповідно до пункту 2.11 Положення, видача готівкових коштів під звіт або на відрядження (далі - під звіт) здійснюється відповідно до законодавства України.
Видача готівкових коштів під звіт або на відрядження (далі - під звіт) здійснюється відповідно до законодавства України.
Видача готівкових коштів під звіт на закупівлю сільськогосподарської продукції та заготівлю вторинної сировини, крім металобрухту, дозволяється на строк не більше 10 робочих днів від дня видачі готівкових коштів під звіт, а на всі інші виробничі (господарські) потреби на строк не більше двох робочих днів, уключаючи день отримання готівкових коштів під звіт.
Якщо підзвітній особі одночасно видана готівка як на відрядження, так і для вирішення в цьому відрядженні виробничих (господарських) питань (у тому числі для закупівлі сільськогосподарської продукції у населення та заготівлі вторинної сировини), то строк, на який видана готівка під звіт на ці завдання, може бути продовжено до завершення терміну відрядження.
Видача відповідній особі готівкових коштів під звіт проводиться за умови звітування нею у встановленому порядку за раніше отримані під звіт суми.
Звітування за одержані під звіт готівкові кошти здійснюється відповідно до законодавства України.
Згідно з пунктом 2.12. Положення, фізичні особи - довірені особи підприємств (юридичних осіб), які відповідно до законодавства України одержали готівку з поточного рахунку із застосуванням корпоративного електронного платіжного засобу або особистого електронного платіжного засобу, використовують її за призначенням без оприбуткування в касі. Зазначені довірені особи подають до бухгалтерії підприємства звіт про використання коштів разом із підтвердними документами в установлені строки і порядку, що визначені для підзвітних осіб законодавством України, а також документи про одержання готівки з поточного рахунку (чек банкомата, копія видаткового ордера, довідки за встановленими формами, сліп, квитанція торговельного термінала тощо) разом з невитраченим залишком готівки.
Форма звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт та порядок його складання затверджено наказом Міністерства фінансів України від 05.12.2012 № 1276, які діяли на час виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку, звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт (далі - Звіт), подається до закінчення п`ятого банківського дня, що настає за днем, у якому платник податку завершує таке відрядження або завершує виконання окремої цивільно-правової дії за дорученням та за рахунок податкового агента платника податку, що надав кошти під звіт.
Аналіз наведених законодавчих норм свідчить про те, що фізична особа повинна подавати звіт про використання коштів, наданих під звіт за наявності існування факту завершення виконання окремої цивільно-правової дії, на проведення якої були видані їй грошові кошти, за рахунок особи, що надала кошти під звіт.
Судами встановлено, що 01.01.2015 на підставі видаткового касового ордеру МП000000001 ОСОБА_1 було отримано з каси ПП «Грін-Грей»  6718,66 грн. для здійснення поточних витрат (господарські потреби).
Однак, не здійснивши 01.01.2015 витрат на отриману суму коштів, ОСОБА_1 було повернуто в касу позивача грошові кошти в сумі 6718,66 грн. на підставі прибуткового касового ордеру МП000000027.
Таким чином, бухгалтером ОСОБА_1 не складено звіт про використання коштів, так як не була виконана доручена цивільно-правова дія і грошові кошти видані під звіт були повернуті до каси підприємства в повному розмірі, що підтверджується відомостями з Касової книги підприємства за 2015 рік та відомостями з картки рахунку № 3721 за 2015 рік, що спростовує доводи відповідача про встановлення фактів видачі відповідальній особі готівкових коштів під звіт з каси підприємства без звітування її у встановленому порядку за раніше отримані під звіт суми.
За таких обставин, висновки викладені в акті перевірки не відповідають дійсності та не мають доказової сили за відсутності доведення факту не своєчасного повернення працівником ПП «Грін-Грей» відповідної суми, наданої згідно видаткового ордеру 01.01.2015, що свідчить про протиправність нарахування штрафу згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та задоволення даних позовних вимог.
За правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Судами попередніх інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Як встановлено пунктом 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та  (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

постановив:
Касаційну скаргу Києво-Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 23.03.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.07.2017 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.В. Хохуляк
Л.І. Бившева 
 Т.М. Шипуліна ,
Судді Верховного Суду