ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1619/20 Справа № 210/3681/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Вікторович Н. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді - Бондар Я.М.
суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.
секретаря судового засідання-Чубіної А.В

сторони справи :
позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 ,
відповідачі:Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні,відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційними скаргами відповідачів Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 вересня 2019 року, ухваленого суддею Вікторович Н.Ю. у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, (відомості про складення повного тексту судового рішення відсутні),- 
ВСТАНОВИВ :

У липні 2019 року позивачі:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_32 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 звернулися до суду з позовом доАкціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про визнання незаконними дій щодо збільшення норм використання природного газу та визнання права споживачів на забезпечення та встановлення індивідуальних газових лічильників у порядку захисту прав споживачів.
Просили визнати незаконними дії АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» щодо встановлення загальнобудинкових вузлів обліку газу в будинках АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ; визнати незаконним встановлений ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» режим нарахування об`ємів спожитого природного газу згідно показань загальнобудинкових приборів обліку газу для побутових споживачів; зобов`язати ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» з 01.04.2017 року ( будинок АДРЕСА_1 ) та з 01.07.2017 року АДРЕСА_3 АДРЕСА_2 ) поновити побутовим споживачам природного газу режим нарахування природного газу відповідно до норм споживання природного газу населенню у разі відсутності газових лічильників; визнати за ними право на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз»; визнати, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» відповідно до ст.6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» зобов`язане за свій рахунок у термін до 01 січня 2018 року здійснити встановлення в їхніх квартирах індивідуальних газових лічильників як побутовим споживачам, що проживають в будинках за адресою: АДРЕСА_4 .
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі посилалися на те, що вони є власниками або зареєстровані та проживають в будинках 9,11 по АДРЕСА_2 . На підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року за №2500 між ними як споживачами, та ПАТ «Криворіжгаз», правонаступником якого є АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», - укладений договір постачання природного газу. Доказом факту приєднання кожного зі споживачів до договору природного газу є щомісячне споживання кожним споживачем природного газу та здійснення щомісячної сплати рахунків за спожитий природний газ. Позивачі сумлінно, виконуючи всі умови укладеного договору, регулярно оплачували рахунки про сплату послуг за договором в термін, визначений в рахунках. У квітні 2017 року ПАТ «Криворіжгаз» встановив на будинок 9, а у липні 2017 року на будинок АДРЕСА_2 загальнобудинковий вузол обліку газу та позивачам стали нараховувати об`єми використаного природного газу згідно з показаннями загальнобудинкового прибору обліку газу. Відтак, мешканці будинків, які не забезпечені приладами обліку газу, змушені сплачувати за показниками загальнобудинкового прибору обліку газу, вважають, що виконавець таким чином нав`язує такі умови одержання послуг, які ставлять їх у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, чим порушується принцип рівності сторін договору. Крім того, акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності відносно будників 9,11 по вул АДРЕСА_2 м.Кривому Розі відповідачем АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» не складався, точка обліку не визначена, тому працівники АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» не могли розробити проект та не мали права здійснювати монтаж загальнобудинкових приладів обліку. Таким чином, вважають дії АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» щодо встановлення загальнобудинкового прибору обліку газу незаконним, тому незаконним є нарахування ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» об`ємів спожитого природного газу на підставі загальнобудинкового прибору обліку газу. Тобто, АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» неправомірно нараховує їм, позивачам, плату за спожитий природний газ. Вважають, що мають право на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», який відповідно до ст.6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» зобов`язаний за свій рахунок у термін до 01 січня 2018 року здійснити встановлення в їхніх квартирах індивідуальних газових лічильників як побутовим споживачам, тому звернулися до суду з цим позовом.
Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 вересня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про визнання незаконними дій щодо збільшення норм використання природного газу та визнання права споживачів на забезпечення та встановлення індивідуальних газових лічильників у порядку захисту прав споживачів, задоволені частково.
Визнано незаконними дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» щодо встановлення загальнобудинкових вузлів обліку газу в будинках АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .
Визнано незаконним встановлений ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» режим нарахування об`ємів спожитого природного газу згідно показань загальнобудинкових приборів обліку газу для побутових споживачів природного газу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_6 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_7 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_8 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_9 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_10 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_11 ), ОСОБА_8 ( АДРЕСА_12 ), ОСОБА_9 ( АДРЕСА_13 ), ОСОБА_10 ( АДРЕСА_14 ), ОСОБА_11 ( АДРЕСА_15 ), ОСОБА_12 ( АДРЕСА_16 ), ОСОБА_13 ( АДРЕСА_17 ), ОСОБА_14 ( АДРЕСА_18 ), ОСОБА_15 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_16 ( АДРЕСА_19 ), ОСОБА_17 ( АДРЕСА_20 ), ОСОБА_18 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_19 ( АДРЕСА_21 ), ОСОБА_20 ( АДРЕСА_22 ), ОСОБА_21 ( АДРЕСА_23 ), ОСОБА_22 ( АДРЕСА_24 ), ОСОБА_23 ( АДРЕСА_25 ), ОСОБА_24 ( АДРЕСА_26 ), ОСОБА_25 ( АДРЕСА_27 ), ОСОБА_26 ( АДРЕСА_28 ), ОСОБА_27 ( АДРЕСА_29 ), ОСОБА_28 ( АДРЕСА_30 ), ОСОБА_29 ( АДРЕСА_31 ), ОСОБА_30 ( АДРЕСА_32 ), ОСОБА_31 ( АДРЕСА_33 ).
Зобов`язано ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» з 01 квітня 2017 року поновити побутовим споживачам природного газу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_6 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_7 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_8 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_9 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_10 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_11 ), ОСОБА_8 ( АДРЕСА_12 ), ОСОБА_9 ( АДРЕСА_13 ), ОСОБА_10 ( АДРЕСА_14 ), ОСОБА_11 ( АДРЕСА_15 ), ОСОБА_12 ( АДРЕСА_16 ), ОСОБА_13 ( АДРЕСА_17 ), ОСОБА_14 ( АДРЕСА_18 ), ОСОБА_15 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_16 ( АДРЕСА_19 ), ОСОБА_17 ( АДРЕСА_20 ), ОСОБА_18 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_19 ( АДРЕСА_21 ), ОСОБА_20 ( АДРЕСА_22 ), ОСОБА_21 ( АДРЕСА_23 ), ОСОБА_22 ( АДРЕСА_24 ), ОСОБА_23 ( АДРЕСА_25 ), ОСОБА_24 ( АДРЕСА_26 ), ОСОБА_25 ( АДРЕСА_27 ), ОСОБА_26 ( АДРЕСА_28 ), режим нарахування природного газу відповідно до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників.
Зобов`язано ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» з 01 липня 2017 року поновити побутовим споживачам природного газу Приходкіну ОСОБА_33 ( АДРЕСА_29 ), ОСОБА_28 ( АДРЕСА_30 ), ОСОБА_29 ( АДРЕСА_31 ), ОСОБА_30 ( АДРЕСА_32 ), ОСОБА_31 ( АДРЕСА_33 ) режим нарахування природного газу відповідно до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників.
Визнано право побутових споживачів на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної «Криворіжгаз» - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_6 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_7 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_8 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_9 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_10 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_11 ), ОСОБА_8 ( АДРЕСА_12 ), ОСОБА_9 ( АДРЕСА_13 ), ОСОБА_10 ( АДРЕСА_14 ), ОСОБА_11 ( АДРЕСА_15 ), ОСОБА_12 ( АДРЕСА_16 ), ОСОБА_13 ( АДРЕСА_17 ), ОСОБА_14 ( АДРЕСА_18 ), ОСОБА_15 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_16 ( АДРЕСА_19 ), ОСОБА_17 ( АДРЕСА_20 ), ОСОБА_18 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_19 ( АДРЕСА_21 ), ОСОБА_20 ( АДРЕСА_22 ), ОСОБА_21 ( АДРЕСА_23 ), ОСОБА_22 ( АДРЕСА_24 ), ОСОБА_23 ( АДРЕСА_25 ), ОСОБА_24 ( АДРЕСА_26 ), ОСОБА_25 ( АДРЕСА_27 ), ОСОБА_26 ( АДРЕСА_28 ), ОСОБА_27 ( АДРЕСА_29 ), ОСОБА_28 ( АДРЕСА_30 ), ОСОБА_29 ( АДРЕСА_31 ), ОСОБА_30 ( АДРЕСА_32 ), ОСОБА_31 ( АДРЕСА_33 ).
Визнано, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної «Криворіжгаз» відповідно до статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» зобов`язано за свій рахунок в термін до 01 січня 2021 року здійснити встановлення індивідуальних газових лічильників в квартирах побутових споживачів - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_6 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_7 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_8 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_9 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_10 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_11 ), ОСОБА_8 ( АДРЕСА_12 ), ОСОБА_9 ( АДРЕСА_13 ), ОСОБА_10 ( АДРЕСА_14 ), ОСОБА_11 ( АДРЕСА_15 ), ОСОБА_12 ( АДРЕСА_16 ), ОСОБА_13 ( АДРЕСА_17 ), ОСОБА_14 ( АДРЕСА_18 ), ОСОБА_15 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_16 ( АДРЕСА_19 ), ОСОБА_17 ( АДРЕСА_20 ), ОСОБА_18 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_19 ( АДРЕСА_21 ), ОСОБА_20 ( АДРЕСА_22 ), ОСОБА_21 ( АДРЕСА_23 ), ОСОБА_22 ( АДРЕСА_24 ), ОСОБА_23 ( АДРЕСА_25 ), ОСОБА_24 ( АДРЕСА_26 ), ОСОБА_25 ( АДРЕСА_27 ), ОСОБА_26 ( АДРЕСА_28 ), ОСОБА_27 ( АДРЕСА_29 ), ОСОБА_28 ( АДРЕСА_30 ), ОСОБА_29 ( АДРЕСА_31 ), ОСОБА_30 ( АДРЕСА_32 ), ОСОБА_31 ( АДРЕСА_33 ).
В решті позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» (юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. Металургів, буд.1, код ЄДРПОУ 03341397) в дохід держави судовий збір у розмірі 71461,20 грн. ( сімдесят одна тисяча чотириста шістдесят одна гривня 20 копійок).
Стягнуто з Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», юридична адреса: м.Дніпро, вул.Шевченка ,буд.2 код ЄДРПОУ 39572642 в дохід держави судовий збір у розмірі 47640,80 грн. ( сорок сім тисяч шістсот сорок гривень 80 коп.).
В апеляційній скарзі, відповідач АТ «оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного судового рішення та ухвалення нового, про відмову позивачам у задоволенні їх позовних вимог в повному обсязі.
Скаржник вказує, що наявність правових підстав у ПАТ «Криворіжгаз» щодо встановлення вузла обліку природного газу на багатоквартирний будинок АДРЕСА_4 повинно розглядатись судом на на підставі тих правових норм права, що регулювали спірні правовідносини на момент їх виникнення, тобто з квітня 2017 рокута липня 2017 року. При цьому, відповідач зазначає, що відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» (надалі-Закон) в редакції, чинній на час встановлення загально будинкових лічильників газу в будинках позивачів, суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані були забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується, зокрема тільки для приготування іжі – до 01.01.2018 року. В статті 6 Закону не зазначено право абонент на індивідуальні лічильники газу, мова в законі йде про обов`язок оператора ГРМ забезпечити встановлення як індивідуальних, так і загально будинкових лічильників газу, що забезпечить 100% облік спожитого газу населенням. Посилаючись на норми Положення НКРЕКП, затвердженого указом Президента України від 10.09.2014 №715/2014, вказує, що ПАТ «Криворіжгаз» було розроблено та подано на затвердження План розвитку газорозподільної системи на 2016-2025 роки, який був затверджений постановою НКРЕКП 31.03.2016 №547. У І розділі цього Плану було передбачено, з урахуванням технічних та економічних чинників загально будинковий лічильник за адресою позивачів, у зв`язку із чим ПАТ «Криворіжгаз» не може відступити від положень, встановлених Планом розвитку газорозподільної системи на 2016-2025 роки, у зв`язку із чим за адресою позивачів і були встановлені загальнобудинкові вузли обліку природного газу, введені в експлуатацію 01 квітня та 01 липня 2017 року. Вказує, що вже після встановлення на будинках позивачів загальнобудинкових вузлів обліку газу, 19.01.2018 року набрали чинності зміни до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», які були внесені ЗУ «Про внесення змін до Закону України» «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» щодо порядку встановлення лічильників споживачам природного газу від 21.12.2017 №2260-VІІІ. Зазначеними змінами було доповнено статтю 2 Закону другою частиною, якою визначено, що оператори ГРМ оснащують споживачів природного газу – фізичних осіб індивідуальними лічильниками газу, а загальнобудинковий лічильник газу може бути встановлений лише за згодою співвласників багатоквартирного будинку, в порядку визначеному ст.10 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Таким чином, за адресою позивачів було забезпечено облік природного газу, відповідно до вимог Закону в редакції, що існувала на момент виникнення спірних правовідносин, тому скаржник вважає рішення суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ухвалено з грубим порушенням норм процесуального та матеріального права, що призвело до незаконності оскаржуваного судового рішення.
Також, скаржник звертає увагу, що Закон України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» трактується з технічної точки зору як виконання робіт і не влючає в себе поняття фінансування робіт по встановленню газових лічильників за кошти АТ «Криворіжгаз», тобто у відповідача виникає право, а не обов`язок виконувати роботи з оснащення лічильниками, а у споживача – обов`язок щодо забезпечення комерційного обліку природного газу за рахунок різних джерел фінансування. Посилаючись на норми Кодексу газорозподільних систем, скаржник вказує, що в разі встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу за кошти відповідача, позивачі, як співвласники багатоквартирного будинку, не мають права заперечувати проти встановлення такого лічильника, а отже відповідачем на законних підставах в будинках позивачів були встановлені загальнобудинкові лічильники газу.
Окрім того, відповідач, посилаючись за зміни до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», які набрали чинності 19.01.2018, вказує, що прийняття судом рішення про права та обов`язки сторін у цій справі на майбутнє, є неприпустимим, оскільки вимога позивачів захистити права, факту порушення яких на момент подання позову не встановлено, а також права, щодо яких невідомо чи відбудеться порушення у майбутньому, не є належним способом захисту. Скаржник наголошує на тому, що на час розгляду справи, встановлений законом строк на встановлення споживачам газових лічильників за рахунок відповідача, а саме до 01.01.2021 року не сплив, тому право споживачів, позивачів по справі не порушено, тому вважає рішення суду неправомірним, таким, що підлягає скасуванню.
В апеляційній скарзі, відповідач ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», також вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, порушує питання про його скасування та ухвалення нового рішення, яким у повному обсязі відмовити позивачам у задоволенні позовних вимог, заявлених до ТОВ «Дніпропетровськгаз збут».
Відповідач, ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» вказує на те, що відповідно до постанови НКРЕКП №653 від 26.04.2015 підприємству видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території Дніпропетровської області. До обов`язків постачальника природного газу, зокрема входить обчислювати і виставляти рахунки споживачам за поставлений природний газ відповідно до вимог, передбачених договором постачання природного газу побутовим споживачам, а до обов`язків оператора ГРМ, яким є відповідач АТ «Криворіжгаз», належить забезпечення належного рівню комерційного обліку природного газу споживачу, у тому числі формування загального об`єму та обсягу розподілу (споживання) природного газу споживачу за відповідний період. Вказує, що розрахунки за послуги з газопостачання здійснюються на підставі даних оператора ГРМ про об`єм газу, визначений за підсумками місяця за договором розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та оператором ГРМ, у зв`язку із чим ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» не може здійснити зміну режиму нарахування спожитого природного газу, поновлювати режим нарахування та здійснювати перерахунки спожитого природного газу споживачам, тому відповідач вважає оскаржуване судове рішення незаконним, таким, що підлягає скасуванню в частині заявлених вимог до ТОВ «Дніпропетровськгаз збут».
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.
Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку позивачів та представників відповідачів в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційних скарг відповідачів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача АТ «Криворіжгаз», підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга відповідача ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», не може бути задоволена,виходячи з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_32 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 є власниками квартир, або зареєстровані та проживають у будинках АДРЕСА_4 та є споживачами послуг з газопостачання за вказаними адресами (а.с.21-155).
На території м.Кривого Рога та м.Інгулець Дніпропетровської області господарську діяльність з розподілу природного газу, газу (метану) вугільних родовищ здійснює ПАТ «Криворіжгаз» (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району в м.Кривий Ріг) та Криворізькому районі Дніпропетровської області в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у власності та користуванні ПАТ «Криворіжгаз» відповідно до отриманої ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, газу (метану) вугільних родовищ (т.2, а.с.19 зворот).
Відповідач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» є правонаступником ПАТ «Криворіжгаз». 
На території міст Кривий Ріг та Інгулець Дніпропетровської області діяльність з постачання природного газу відповідно до отриманої ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом, виданої на підставі постанови ПКРЕКП від 21.05.2015 року №1588 здійснює ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» Відповідно до постанови НКРЕКП від 01.09.2015 р. №2247 вказана ліцензія переоформлена за його заявою на безстрокову (т.2, а.с.20).
Управителем будинків №9 та АДРЕСА_2 є ТОВ «УЮТ-2011» , що вбачається з інформації, розміщеної на офіційному веб-портаті м.Кривого Рогу Криворізький ресурсний центр. 
Планом розвитку газорозподільної системи на 2016-2025 рр. Інвестиційна програма газорозподільного підприємства ПАТ «Криворіжгаз» передбачено встановлення загальнобудинкових вузлів обліку газу, в тому числі за адресами позивачів (т.2, а.с.13-18).
28.02.2017 р. та 31.07.2017 року за адресою: АДРЕСА_2 та 11 встановлені єдині загальнобудинкові вузли обліку газу ВКТ G-16 та ВКТ G-4 відповідно (т.2, а.с.26,27,29 ). 
Згідно з главою 5 розділу ІХ Кодексу, за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу.
Балансоутримувач (управитель) не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ.
Відповідно до розділу ІІІ п.5.1 Кодексу ГРС межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності між Оператором ГРМ та споживачем (суміжним суб`єктом ринку природного газу) визначається в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, що є невід`ємною частиною договору розподілу природного газу (або у передбачених цим Кодексом випадках технічній угоді про умови приймання-передачі газу ГРМ).
Акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін в обов`язковому порядку має містити схему газопроводів з визначенням на них межі балансової належності, точки вимірювання (місця встановлення вузла обліку) та напрямів потоків природного газу.
За відсутності акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін за об`єктами суміжних суб`єктів ринку природного газу (включаючи споживачів) Оператор ГРМ, до/через ГРМ якого підключені зазначені об`єкти, зобов`язаний в установлені законодавством строки здійснити заходи з укладання з їх власниками акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін.
Власники (балансоутримувачі, управителі, інші особи), на балансі чи в управлінні яких знаходяться багатоквартирні будинки чи гуртожитки (незалежно від того, є вони споживачами природного газу чи ні), укладають з Оператором ГРМ, до об`єктів газорозподільної системи якого підключені зазначені будинки/гуртожитки, акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін відносно їх внутрішньобудинкових систем газопостачання.
Пунктом 1 Глави 4 Розділу Х Кодексу ГРС визначено - первинне обстеження вузла обліку на можливість його використання як комерційного здійснюється представниками Оператора ГРМ перед пуском природного газу (що здійснюється в рамках заходів з приєднання до ГРМ, або реконструкції комерційного вузла обліку, або переукладання договору) у точці вимірювання з новим споживачем в присутності безпосереднього споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу).
Відповідно до п.7 Глави 4 Розділу Х Кодексу ГРС 7 одразу після встановлення повіреного ЗВТ (або його повірки на місці встановлення) Оператор ГРМ забезпечує пломбування встановленого (повіреного на місці) ЗВТ та складає акт про пломбування, який має бути підписаний споживачем. Перед пломбуванням ЗВТ Оператор ГРМ має право за власний рахунок та з використанням еталонних або зразкових (контрольних) ЗВТ перевірити похибку вимірювання встановленого ЗВТ та/або всього комерційного ВОГ.
Відповідачем АТ «Оператор ГРМ «Криворіжгаз» Актів пломбування комерційних вузлів обліку газу у будинках 9 та АДРЕСА_2 Розі суду не надано.
Акти розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін від 28.02.2017 року (буд АДРЕСА_1 та 31.07.2017 АДРЕСА_2 ) не підписані управителем ТОВ «УЮТ-2011». Таким чином, не була визначена межа балансової належності (точка приймання-передачі природного газу) та точка вимірювання відносно зазначених будинків та місце встановлення приладу обліку.
В порушення вище вказаних норм, опломбування загальнобудинкового вузла обліку газу відбувалось без присутності позивачів, протилежне відповідачем АТ «Оператор ГРМ «Криворіжгаз» не доведено.
Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення в частині визнання незаконності встановлення загальнобудинкового лічильника газу ПАТ «Криворіжгаз» в будинках позивачів, на підставі досліджених доказів, наданих сторонами по справі, виходив з того дії відповідача вчиненні з порушенням положень ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексу ГРС, Типового договору розподілу природного газу, а також, з того, що встановлення загальнобудинкового лічильника газу ставить у нерівне становище побутових споживачів цього будинку перед іншими побутовими споживачами багатоквартирних будинків, в яких Оператором ГРМ встановлені індивідуальні лічильники газу, оскільки приймання-передача та визначення фактичного об`єму спожитого газу визначається не по об`єктам побутових споживачів (квартирах), а за будинком, чим порушуються умови Типового договору та ЗУ «Про захист прав споживачів».
Ухвалюючи рішення в частині визнання незаконним нарахування ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» об`ємів спожитого природного газу позивачам на підставі показань загальнобудинкового лічильника газу та зобов`язання ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» поновити режим нарахування об`єму спожитого природного газу відповідно до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою КМУ від 23.03.2016 року № 203, суд виходив із визнання незаконним встановлення загальнобудинкового лічильника газу ПАТ «Криворіжгаз», яке призвело до порушення умов Типового договору та ЗУ «Про захист прав споживачів», оскільки позивачі опинились у нерівному становищі в порівнянні з іншими побутовими споживачами багатоквартирних будинків, в яких Оператором ГРМ встановлені індивідуальні лічильники газу.
Ухвалюючи рішення про визнання за позивачами права на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок АТ «Оператор ГРМ «Криворіжгаз» суд виходив з того, що позивачі висловили волевиявлення на встановлення індивідуальних лічильників газу, а тому це їх волевиявлення не може бути порушеним, оскільки встановлення позивачам індивідуальних лічильників буде забезпечувати оплату кожним з них саме того об`єму газу, який ним спожитий, що буде відповідати такому завданню цивільного законодавства як справедливість, а тому відмова відповідача АТ «Оператор ГРМ «Криворіжгаз» встановити індивідуальні лічильники позивачам суперечить вимогам законодавства та порушує права позивачів.
Ухвалюючи рішення щодо зобов`язання відповідача АТ «Оператор ГРМ «Криворіжгаз»  забезпечити позивачам встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах, у яких газ використовується тільки для приготування їжі, - до 01 січня 2021 року, а не в строк до 01 січня 2018 року, як просили позивачі у позові, суд виходив з того, що на час звернення позивачів до суду для вирішення даного спору по суті була змінена редакція Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» та визначено інший строк для забезпечення лічильників газу, а оскільки закони не мають зворотної сили, тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог споживачів щодо встановлення лічильників у термін до 01 січня 2018 року.
Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення вимог позивачів, однак не може погодитись із висновками суду щодо наявності підстав для задоволенні такої позовної вимоги, як визнання за позивачами права на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної «Криворіжгаз».
Згідно ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Статтею 24 Конституції України визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
Відповідно до ст.3 ЦК України однією із загальних засад цивільного законодавства є справедливість.
Держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності (ч.1 ст.5 Закону України «Про захист прав споживачів» ).
Як передбачено ст.21 цього Закону права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення.
Відповідно до п.п.3,4,7 ч.1 ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо виконавець послуги нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, порушується принцип рівності сторін договору, ціну продукції визначено неналежним чином.
Як зазначено в преамбулі Закону України «Про житлово-комунальні послуги», цей Закон визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.
Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено - у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; засіб обліку - прилад, технічний пристрій для обліку кількісних та/або якісних показників житлово-комунальної послуги, який має нормовані метрологічні характеристики; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством; норми споживання - кількісні показники споживання житлово-комунальних послуг, затверджені згідно із законодавством відповідними органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.
Згідно з ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» державна політика у сфері житлово-комунальних послуг базується на таких принципах: забезпечення раціонального використання наявних ресурсів та сталого розвитку населених пунктів; регулювання цін/тарифів на житлово-комунальні послуги, перелік яких визначено цим Законом, з урахуванням досягнутого рівня соціально-економічного розвитку, природних особливостей відповідного регіону та технічних можливостей; забезпечення рівних можливостей доступу до отримання мінімальних норм житлово-комунальних послуг для споживачів незалежно від соціального, майнового стану, віку, місцеперебування та форми власності юридичних осіб тощо; забезпечення соціального захисту малозабезпечених громадян.
Статтею 3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», встановлено, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством.
Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» ( в редакції чинній на час встановлення лічильників) суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, зокрема, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року. У разі не встановлення населенню у зазначені строки лічильників газу з вини суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників в газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, забезпечити комерційний облік природного газу зобов`язане газорозподільне підприємство.
Згідно глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, 30.09.2015 № 2494 (далі - Кодекс), оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачами не надано суду доказів на підтвердження звернення позивачами, кожним окремо, або колективного звернення до відповідача із вимогами про встановлення індивідуальних квартирних лічильників та отримання відмови у встановленні кожному індивідуального лічильнику газу, у зв`язку із чим, колегія суддів погоджується із доводами відповідача АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», що позивачами не доведено факт порушення їх прав на встановлення індивідуальних газових лічильників у порядку та терміни, встановлені Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», погоджуючись із висновком суду у тій частині, що на час подання позову (липень 2019 року) та розгляду справи сплинули строки виконання відповідачем обов`язку по встановленню лічильників до 01.01.2018 року.
Як встановлено апеляційним переглядом і підтверджено матеріалами справи, позивачі по справі маючи бажання на встановлення в їх квартирах індивідуальних газових лічильників за рахунок оператора ГРМ, ні колективно, ні індивідуально не звертались до відповідача АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» з цього питання, а отже і не отримували відмови на встановлення індивідуальних газових лічильників, тому вимоги позивачів у цій частині є недоведеними і не можуть бути задоволенні, на, що суд першої інстанції не звернув уваги, пославшись в рішенні на висловлене позивачами волевиявлення на встановлення індивідуальних лічильників газу.
Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст.3 ЦПК України та ст.16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Положеннями ст.5 ЦПК України передбачено, що суд здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
19 січня 2018 року набрав чинності Закон України №2260-УІІІ від 21 грудня 2017 року, яким були внесені зміни до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку газу» щодо встановлення споживачам індивідуальних лічильників природного газу. Зокрема, передбачено встановлення споживачам, у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується тільки для приготування їжі, до 01 січня 2021 року індивідуальних лічильників.
На час звернення позивачами, а саме 01 липня 2019 року, до суду з позовом діяла редакція ст.6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», яка не змінилась і на час ухвалення судом першої інстанції рішення, яка передбачала встановлення споживачам, у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується тільки для приготування їжі, до 01 січня 2021 року індивідуальних лічильників. 
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача забезпечити позивачів індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками у строк до 01 січня 2018 року, оскільки таке забезпечення передбачено законом у строк до 01 січня 2021 року, який на час розгляду справи не настав, у зв`язку із чим суд зобов`язав відповідача АТ «Оператор ГРМ «Криворіжгаз» забезпечити позивачам встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах, у яких газ використовується тільки для приготування їжі, в строк до 01 січня 2021 року.
Аргументи апеляційних скарг відовідачів, викладених в апеляційних скаргах, окрім доводів АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» про незаконність визнання за позивачами права на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», не дають підстав колегії суддів для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» підлягає частковому задоволенню з наведених вище підстав, а апеляційна скарга відповідача ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» підлягає залишенню без задоволення, у зв`язку з чим скасовує рішення суду в частині визнання за позивачами права на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та невірного застосування норм матеріального права, згідно п. п. 3,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, та приймає в цій частині нове рішення про відмову позивачам у задоволенні позовних вимог у цій частині. 
Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», задовольнити частково, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», залишити без задоволення.
Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 вересня 2019 року, в частині задоволення позовних вимог позивачів про визнання права за побутовими споживачами на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної «Криворіжгаз» скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Відмовити позивачам: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 у задоволенні позову в частині визнання за побутовими споживачами права на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної «Криворіжгаз».
В іншій частині рішення суду залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повний текст постанови складено 05 лютого 2020 року.

Головуючий:
Судді: