УХВАЛА
23 січня 2020 року 
Київ
справа №826/8424/18
адміністративне провадження №К/9901/36331/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Усенко Є.А.,
суддів: Гімона М.М.,  Гусака М.Б., 
розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.11.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу,
У С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив про визнати протиправним та скасувати наказу Головного управління ДФС у м. Києві від 20.04.2018 №7310 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 " у повному обсязі.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09.09.2019, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2019, позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 20.04.2018 №7310 "Про проведення документальної позапланової перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 `` у частині визначення підставою перевірки підпункт 78.1.2 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України. У задоволенні решти позову відмовлено.
Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві подало до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.11.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2019, у якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя стаття 2 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Згідно з частиною другою статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд касаційної інстанції може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: 1) Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання правильного застосування норми права, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення у відповідності з таким висновком; або 2) правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень суд першої інстанції ухвалою від 06.06.2018 призначив цю справу для розгляду у порядку спрощеного провадження. 
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із встановлених у справі обставин, що фактичною підставою для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача, призначеної згідно з наказом Головного управління ДФС у м. Києві від 20.04.2018 № 7310 були підстави, передбачені підпунктом 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України. Про помилкове зазначення в наказі підпункту 78.1.2 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України як правової підстави для проведення перевірки Головне управління ДФС у м. Києві повідомило позивача в листі від 05.07.2018.
В касаційній скарзі відповідач не наводить доводів на спростування встановлених судом обставин у справі.
Правильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо цього.
З огляду на викладене є підстави для визнання касаційної скарги необґрунтованою та для відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись пунктом 5 частини першої, пунктом 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
У Х В А Л И В :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.11.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2019. 
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає. 

...........................

...........................

...........................
Є.А. Усенко
М.М. Гімон 
 М.Б. Гусак ,
Судді Верховного Суду