ПОСТАНОВА
Іменем України

14 лютого 2020 року 
Київ
справа №826/6778/15
адміністративне провадження №К/9901/30549/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 

розглянувши в письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу №826/6778/15
за позовом  ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «БГ Банк» Новікової Марії Миколаївни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій та повідомлення протиправними, зобов`язання вчинити дії, провадження по якій відкрито     
за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «БГ Банк» Луньо І.В. на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2017 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді - Губської Л.В., суддів: Ісаєнко Ю.А.,   Парінова А.Б.),  
у с т а н о в и в :
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.  ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «БГ Банк» Новікової Марії Миколаївни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просить:
- визнати дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «БГ Банк» Новікової Марії Миколаївни протиправними;
-   визнати повідомлення від 04.02.2015 №15-244 про нікчемність правочину та повідомлення від 04.02.2015 №15-264 про нікчемність правочину недійсними;
-   зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «БГ Банк» Новікову Марію Миколаївну внести ОСОБА_1 в перелік вкладників публічного акціонерного товариства «БГ Банк», які мають право на відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;
-   зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб внести ОСОБА_1 в реєстр вкладників для здійснення виплат. 
2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що уповноваженою особою Фонду протиправно не включено позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «БГ Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.    
Короткий зміст рішення суду І інстанції
3. 02 грудня 2015 року Окружний адміністративний суд міста Києва вирішив у задоволенні позовних вимог відмовити.
4. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що    уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БГ Банк»  правомірно не включила позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування фізичних осіб. 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
5. 20 листопада 2017 року Київський апеляційний адміністративний суд вирішив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково. 
Постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 02 грудня 2015 року - скасувати.
Ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «БГ Банк» щодо визнання договору №ДФ-063112 Банківського вкладу (депозиту) (Вклад «Класичний» без права поповнення зі щомісячною сплатою процентів) від 27 червня 2014 року та платіжного доручення №108283 від 27 червня 2014 року нікчемними.
Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» щодо невключення ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до переліку вкладників ПАТ «БГ Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві «БГ Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 115 (сто п`ятнадцять) грн. 11 копійок.
6. Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що уповноваженою особою Фонду не доведено наявність правових підстав стосовно невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «БГ Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.   
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
7. 11 грудня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «БГ Банк» Луньо І.В.       
У касаційній скарзі скаржник просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2017 року та залишити в силі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 грудня 2015 року. 
Касаційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню. Скаржник зазначає, що судом апеляційної інстанції залишено поза увагою положення постанови Правління Національного       банку України від 26 червня 2014 року №383/БТ, якою введено обмеження щодо діяльності банку, а саме зупинено залучення вкладів (депозитів) від фізичних осіб у національній та іноземній валюті, а тому з 26 червня 2014 року здійснення зазначених операцій суперечило вимогам чинного законодавства України. Також скаржник вказує, що за наслідками проведеної перевірки було виявлено операції щодо перерахування коштів з відкритого в ПАТ «БГ Банк» рахунку юридичної особи на відкритий у цьому ж банку рахунок фізичної особи, з подальшими перерахуванням на рахунки інших фізичних осіб, в тому числі і позивача, коштів з метою їх «дроблення» для подальшого отримання такою юридичною особою відшкодування за рахунок коштів Фонду. 
Таким чином, касатор вважає, що договір Банківського вкладу (депозиту) №ДФ-063112 (Вклад «Класичний» без права поповнення зі щомісячною сплатою процентів) від 27 червня 2014 року є нікчемним згідно пункту 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».  
8. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження за скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «БГ Банк» Луньо І.В.          
9. 28 лютого 2018 року вказана касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах. 
10. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 лютого 2018 року визначено склад колегії суддів: Гімон М.М. (головуючий суддя), Мороз Л.Л., Бучик А.Ю. 
11. На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду від 14.06.2019 №744/0/78-19, було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, внаслідок якого для розгляду касаційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів Стеценка С.Г., Тацій Л.В.
II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
12. 05 червня 2014 року між ОСОБА_1 (Вкладник) та ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ» (Банк) (правонаступником якого є ПАТ «БГ Банк») укладено договір Банківського рахунку № НОМЕР_2 , відповідно до умов якого Банк відкриває Клієнту поточний рахунок № НОМЕР_2 в національній валюті України (Гривня) (надалі - Рахунок), на який зобов`язується приймати та зараховувати грошові кошти, що надходять Клієнту, для зберігання і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів.
Відповідно до платіжного доручення №108283 від 27 червня 2014 року, ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ», за дорученням ОСОБА_2 , перерахував грошові кошти в розмірі 180 000, 00 грн. на поточний рахунок позивача № НОМЕР_2 .
Крім того, 27 червня 2014 року між ОСОБА_1 (Вкладник) та ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ» (Банк) укладено договір Банківського вкладу (депозиту) №ДФ-063112 (Вклад «Класичний» без права поповнення зі щомісячною сплатою процентів), за умовами якого Банк зобов`язувався прийняти на зберігання грошові кошти в розмірі 180 000,00 грн., що надійшли від вкладника на його вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_3 у ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ».
В подальшому, відповідно до платіжного доручення №108344 від 27 червня 2014 року кошти в розмірі 180 000, 00 грн. були перераховані позивачем з його поточного рахунку № НОМЕР_2 на вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_3 у ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ».
На підставі постанови Правління Національного банку України від 27.11.2014р. № 745 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.11.2014р. № 131 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "БГ Банк", згідно з яким, з 28.11.2014р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство "БГ Банк".
Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 26.02.2015р. № 134 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "БГ Банк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.02.2015р. № 43 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "БГ Банк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким, було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" та призначено уповноваженою особою Фонду па ліквідацію ПАТ "БГ Банк" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Новікову Марію Миколаївну строком на 1 рік з 27.02.2015р. по 26.02.2016р. включно.
В подальшому, на офіційному сайті Фонду опубліковано оголошення про те, що з 06.03.2015 року Фонд розпочинає виплати коштів вкладникам ПАТ«БГ БАНК»; для отримання коштів вкладники банку можуть звертатись до установ банку-агента Фонду - ПАТ «УКРІНБАНК»; виплати гарантованої суми відшкодування здійснюватимуться відповідно до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок.
Листами від 04 лютого 2015 року №15-244 та №15-264 Уповноважена особа фонду повідомила позивача про те, що платіжне доручення №108283 від 27 червня 2014 року та укладений позивачем договір Банківського вкладу (депозиту) №ДФ-063112 (Вклад «Класичний» без права поповнення зі щомісячною сплатою процентів) є нікчемними відповідно до вимог п. 7 ч. 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
ІІІ.  ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
13. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
14. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.   
Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 №4452-VI (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; Закон № 4452-VI). 
Пунктом 3 та 4 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.
Частиною 1 статті 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за   вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.
Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.
Згідно з положеннями статті 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.
Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.
Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Пунктом 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09 серпня 2012 року № 14 (далі - Положення № 14), передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників.
Суд касаційної інстанції зауважує, що підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом №4452-VI щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому вкладниками є особи, які уклали або на користь яких укладено або договір банківського вкладу (депозиту), або банківського рахунку, або які є власниками іменного депозитного сертифіката. 
Слід зазначити, що положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.
Отже, під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону №4452-VI підпадають особи, які є вкладниками у розумінні приписів статті 2 Закону №4452-VI, вклади яких розміщено на рахунку у відповідному банку до запровадження у ньому тимчасової адміністрації.
Частина друга статті 38 Закону № 4452-VI (в редакції, чинній на дату укладення договорів банківського вкладу) визначає, що протягом 30 днів з дня початку тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку договорів (інших правочинів), укладених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення договорів (правочинів), виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку та які відповідають одному з таких критеріїв:
1) договори, за якими було або має бути здійснено відчуження (або передача в користування) майна банку на умовах, значно гірших за звичайні ринкові умови здійснення відповідних операцій;
2) договори про здійснення кредитних операцій, які передбачають надання клієнту пільг і які банк не уклав би за звичайних ринкових умов;
3) договори про здійснення кредитних операцій та інші господарські договори, що мають на меті штучне виведення активів банку внаслідок шахрайських дій та зловмисних намірів;
4) договори, що передбачають платіж чи операцію з майном з метою надання пільг окремим кредиторам банку;
5) договори (правочини) з пов`язаною особою банку, якщо така операція не відповідає вимогам законодавства України або загрожує інтересам вкладників і кредиторів банку;
6) господарські операції, де оплата значно перевищує реальну вартість товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком.
Згідно з частиною третьою вказаної статті встановлено, що договори, зазначені в частині другій цієї статті, є нікчемними. Уповноважена особа Фонду зобов`язана вжити заходів для витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами, а також має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням. У разі звернення до суду уповноваженої особи Фонду державне мито не сплачується.
Відповідно до частини четвертої статті 38 Закону № 4452-VI, в редакції, чинній з 11 липня 2014 року, Фонд, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.
З аналізу вищенаведеного слідує, що Уповноважена особа дійсно наділена правом перевірки вчинених (укладених) банком правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, але це право не є абсолютним та кореспондується з обов`язком встановити обставини, з якими закон пов`язує нікчемність правочину. Висновок про нікчемність правочину має ґрунтуватися виключно на встановлених та доведених обставинах, які за законом тягнуть за собою застосування певних наслідків, зокрема щодо не включення особи до переліку вкладників банку для отримання в подальшому гарантованої суми вкладу.
Застосовуючи частину третю статті 38 Закону №4452-VI Фонд або його уповноважена особа, зобов`язані дотримуватися положень частини другої статті 19 Конституції України відповідно до якої, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до повідомлення № 15-244 від 04 лютого 2015 року про нікчемність договору №ДФ-063112 банківського вкладу (депозиту) від 27 червня 2014 року та повідомлення № 15-264 від 04 лютого 2015 року про нікчемність платіжного доручення №108283 від 27 червня 2014 року, Уповноважена особа Фонду підставою нікчемності вказаних правочинів визначила пункт сьомий частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI. 
Так, пункт 7 частини 3 статті 38 Закону №4452-VI (в редакції, чинній з 11 липня 2014 року) визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема у випадку, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.
Разом з тим, вказані повідомлення не містять посилань на конкретні підстави, визначені статтею 38 Закону № 4452-VI, в редакції, чинній саме на час укладення договору банківського вкладу та вчинення відповідної трансакції, з якими Уповноважена особа Фонду пов`язує нікчемність правочину (договору) банківського вкладу позивача.
Судом касаційної інстанції враховується той факт, що спірний правочин було укладено до внесення змін до статті 38 Закону № 4452-VI, яка в редакції, чинній до 11 липня 2014 року, взагалі не містила пункту сьомого, як і не містила пункту, який би містив аналогічні пункту 7 частини 3 статті 38 Закону №4452-VI (в редакції, чинній з 11 липня 2014 року) положення. Слід зауважити, що особи повинні дотримуватись вимог законодавства, чинного саме на момент вчинення ними певних дій, та не можуть нести відповідальність за порушення, які встановлені законодавцем пізніше.
При цьому, викладені Уповноваженою особою посилання на визнання спірних правочинів нікчемними з огляду на підстави, визначені пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки уповноваженою особою всупереч приписів КАС України не було доведено належними та допустимими доказами, що саме внаслідок укладення спірних правочинів у позивача виникли переваги (пільги) стосовно інших кредиторів банку.
З приводу посилань скаржника на надходження коштів на рахунок позивача внаслідок так званого "дроблення" (розподілу) депозитних рахунків інших клієнтів, на яких була розміщена значна сума коштів, що свідчить про нікчемність вчиненого позивачем та банком правочину, колегія суддів зазначає, що спеціальна підстава для визнання нікчемними договорів, які відповідають, умовній категорії "договори дроблення", з`явилася лише 12 серпня 2015 року одночасно з набранням чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку" від 16 липня 2015 року № 629-VIII.
Разом з тим, колегія суддів Верховного Суду зазначає, що спірні правовідносини виникли до внесення пункту 9 до частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI. З огляду на вказане, застосування відповідачами посилань на наявність факту "дроблення вкладу" з боку позивача є безпідставним.
З приводу посилань заявника касаційної скарги на те, що спірний правочин було укладено в період дії обмежень, встановлених постановою Правління НБУ від 26 червня 2014 року №383 "Про застосування до ПАТ "Банк "Перший" заходів впливу та призначення куратора", колегія суддів касаційного суду зазначає, що положення вказаної постанови є банківською таємницею, доказів обізнаності позивача з її положеннями відповідачами надано не було. При цьому невиконання посадовими особами Банку приписів вказаної постанови НБУ не може бути саме по собі підставою для висновку про нікчемність відповідних правочинів та операцій. 
Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивач є вкладником у розумінні приписів статті 2 Закону №4452-VI, вклад розміщено на рахунку в ПАТ "БГ Банк" до запровадження тимчасової адміністрації, а тому ОСОБА_1 підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону №4452-VI. При цьому Уповноваженою особою не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ "БГ Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до приписів Закону №4452-VI. 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання Уповноваженої особи подати Фонду додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "БГ Банк" за рахунок Фонду.
Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків суду апеляційної інстанції та обставин справи не спростовують.
15. Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
8 лютого 2020 року набрали чинності зміни до КАС України, внесені Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
За правилом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
За наведених підстав касаційний розгляд здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом, а саме за правилами КАС України в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 19 грудня 2019 року № 394-IX.
16. Згідно статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
17. З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судового рішення, а тому касаційну скаргу уповноваженої особи на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2017 року слід залишити без задоволення.
18. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
п о с т а н о в и в :
1. Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «БГ Банк» Луньо І.В. - залишити без задоволення.     
2. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2017 року у справі №826/6778/15 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                Т. Г. Стрелець          
Судді                                                                                           С. Г. Стеценко
                                                                                          Л. В. Тацій