ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №645/3587/19                                                                            Суддя 1-ї інстанції: Федорова О.В.
Провадження № 33/818/1166/19
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

П О С Т А Н О В А 
 
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

 
17.12.2019 року        м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., з участю захисника особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 – адвоката Брек Людмили Олегівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Брек Л.О. на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.08.2019 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.08.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано у відношенні нього адміністративне стягнення у виді штрафу шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строк один рік.
Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 26.05.2019 року о 16.30 в м. Харкові по вул. Ощєпкова, буд. 10/1, керував транспортним засобом BMW 5231, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, порушена координація, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest+ 6820 ARHJ-0316 та в закладі охорони здоров`я (КНП ХОР ОНД), за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, буд. 26, відмовився в присутності двох свідків. 
Дії водія  ОСОБА_1  кваліфіковані як порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Не погодившись з таким рішенням, захисник ОСОБА_1 – адвокат Брек Л.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.08.2019 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та задовольнити клопотання адвоката Брек Л.О. про закриття провадження у справі.
В апеляційній скарзі апелянт вказує, що вважає рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.08.2019 року незаконним, таким, що підлягає скасуванню, а справа закриттю, оскільки при винесенні постанови судом було порушено норми процесуального права. Суд першої інстанції позбавив ОСОБА_1 права на захист, розглянув справу у його відсутність та відсутність його представника – адвоката Брек Л.О. 
Зазначає, що ОСОБА_1 подав до суду заяву про бажання особисто надати суду пояснення по справі, та просив суд допитати його в якості свідка, і у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні не міг з`явитись до суду, просив суд перенести слухання справи на іншу дату.
Вказує, що вона була повідомлена судом про призначене судове засідання на 23.08.2019 року напередодні розгляду справи, у зв`язку з чим повідомила суд, про те, що вона як адвокат 23.08.2019 року буде задіяна в кримінальному провадженні на слідчих діях і просила перенести слухання справи на іншу дату.
Зазначає, що суд помилково дійшов висновку, що її клопотання та ОСОБА_1 мали намір затягнути розгляд справи до спливу трьох місячного строку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Також апелянт зазначає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови не з`ясував повно і об`єктивно обставини справи. Таким чином, оскаржувана постанова прийнята без з`ясування істотних обставин, які б однозначно підтвердили вчинення правопорушення ОСОБА_1 саме за тих обставин, про які зазначено в протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності.
Вказує, що при прийнятті оскаржуваної постанови, суд першої інстанції не дослідив, не перевірив достатність та належність доказів, які б підтверджували вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , мотиви, які суд наводить в своєму рішенні, зроблені виключно із пояснень поліцейського ОСОБА_2 та відеозапису з телефону не встановленої судом особи, яка начебто зафіксувала керування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом, які були надані поліцейськими до суду 10.07.2019 року, що є порушенням вимог ст. 252, 256, 261 КУпАП.
Також апелянт зазначає, що відеозаписи з нагрудної камери не містять відео фіксації вчинення правопорушення, обставини за яких воно начебто відбулось та причетність особи ОСОБА_1 до його вчинення. Фіксація повинна була відбуватись безперервно, а як вбачається із відеозаписів, нагрудна камера працювала в «ручному режимі». Отже цей доказ вважає не належним.
Вказує, що в матеріалах адміністративного правопорушення, відсутні докази, що працівники поліції саме зупинили автомобіль, яким керував ОСОБА_1 . Пояснення поліцейського ОСОБА_2 також не містять посилань, що автомобіль ОСОБА_1 рухався.
Зазначає, що пояснення поліцейського ОСОБА_2 , надані в судовому засіданні, різняться від відомостей, що були внесені ним в протокол про адміністративне правопорушення, а саме, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а ті обставини, що в ньому викладені насправді в дійсності не відбувалось.
Заслухавши пояснення захисника Брек Л.О ОСОБА_3 , яка підтримала вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).
Згідно статті 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.
Положення статті 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі статтею 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частина 2 статті 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Захисник Брек Л.О., надаючи пояснення вказала, що на її думку судом першої інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права, не досліджені відеодокази, оскільки не зазначено якими саме засобами його було відображено. Наполягала, що ОСОБА_1 взагалі не перебував за кермом, тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Також вказала що в матеріалах справи існує різниця між місцем керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а саме в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено - вул. Ощепкова 10/1, а в письмових поясненнях свідків - вул. Рибакла, 15.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні вимог апелянта апеляційний суд виходить з того, що згідно інформації, яка відображена у долеченого до матеріалів справи відеозаписи встановлено, що свідками подій від 26.05.2019 року було зафіксовано, що саме ОСОБА_1 здійснював керування автомобілем BMW5231, державний номер НОМЕР_1 . Останньому в присутності двох свідків було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер або в закладі охорони здоров`я, від чого останній відмовився. 
Апеляційний суд не бере до уваги доводи захисника щодо протиріч у відображенні місця вчинення правопорушення, оскільки згідно відтвореного відеозапису, події відбувались у подвір`ї житлових багатоповерхових будинків, які відповідно до карти міста Харкова розташовані один напроти одного, що свідчить про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений в одному і тому місці. 
Доводи щодо не дослідження судом першої інстанції наявного в матеріалах справи відеозапису, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки судом в оскаржуваній постанові зазначено, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду окрім інших доказів підтверджується відеозаписом, та незазначення засобів, за допомогою яких його було відображено, не спростовує вказаного факту. 
Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, яким встановлено обов`язок водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які були досліджені судом першої інстанції, і яким надано повну та належну оцінку, та прийнято законне та обґрунтоване рішення. 
Апеляційний суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння; а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. 
Посилання захисника на необхідність закриття провадження у справі на підставі вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП апеляційний суд вважає хибними, оскільки рішення судом першої інстанції щодо ОСОБА_1 було прийнято в межах передбаченого ст. 38 КУпАП строку.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,- 

ПОСТАНОВА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Брек Людмили Олегівни залишити без задоволення, а постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.08.2019 року у відношенні ОСОБА_1 без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Харківського апеляційного суду В.П.Цілюрик