04.02.20
33/812/26/20

04 лютого 2020 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд в складі судді Міняйла М.П., за участі секретаря Белорукової І.В., захисника особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Федоринського В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м.Миколаєва від 24.12.2019 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД№ 295274, як зазначено в постанові, 06.10.2019 р. о 05:37 год. в м. Миколаєві, на вул. Садова, 29 водій ОСОБА_1 , керуючи т/з ВА3210930-20 д.н.з. НОМЕР_1 , знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Газоаналізатор Аlkotest 6810» у присутності двох свідків. Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результати огляду на стан сп`яніння показали позитивну пробу з кількісним показником, згідно тесту №1926-0,28%.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Не погоджується із постановою суду у зв`язку з невідповідністю висновків суду дійсним обставинам справи. А також через порушення норм матеріального і процесуального права під час судового розгляду справи.
Зазначає, що він не мав можливості ознайомитись з матеріалами справи, оскільки не знав про її розгляд та к як не отримував будь-який повісток та повідомлень про час та місце розгляду справи.
Вказує, що оскільки він не був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, то у суду були відсутні законні можливості для застосування положень ч.1 ст. 268 КУпАП в частині можливості розгляду справи за його відсутністю.
Вважає, що суд не з`ясував всі обставини справи, не дослідив і належним чином не оцінив докази по справі.
Заслухавши пояснення захисника особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Федоринського В.М. на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та додатково надані матеріали, суд приходить до наступного.
Фактичні обставини справи суддею суду першої інстанції встановлені вірно.
Суддя суду першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку щодо вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 надав до суду письмову заяву, в якій вказав, що визнав свою провину.
Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції не з`ясував всіх обставин, які підлягали з`ясуванню відповідно до вимог ст. 280 КУпАП.
Так, ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані в тому числі з`ясувати, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації або трудового колективу.
Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України, тобто військового колективу, що є тотожним поняттям трудового колективу.
З додатково наданих до апеляційного суду матеріалів, а саме клопотання командира військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України від 04.02.2020р. та протоколу зборів офіцерів зазначеної військової частини, вбачається, що ОСОБА_1 є командиром 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти (з КЕОП та ООС) стрілецького батальйону (з КЕОП та ОСС), за місцем проходження військової служби характеризується суто позитивно; адміністративне правопорушення вчинив вперше; до дисциплінарної відповідальності за час проходження служби не притягався, за своїми професійними, діловими, моральними якостями займаній посаді відповідає, з початку ведення бойових дій на Сході України 9 разів виконував бойові та спеціальні завдання в районі проведення ООС (АТО).
У вищевказаному клопотанні командир військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України ОСОБА_2 просить передати матеріали справи на розгляд зборів офіцерів військової частини НОМЕР_2 , на яких до ОСОБА_1 застосують заходи громадського впливу відповідно до ст. 21 КУпАП.
Вищенаведене, а також надані ОСОБА_1 письмові пояснення та його процесуальна поведінка свідчать про те, що у нього правильне ставлення до вчиненого, він щиро кається у вчиненому проступку.
Крім того, згідно положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Тобто, адміністративна відповідальність має подвійну мету - захист правопорядку і виховання громадян у дусі поваги до закону та правил співжиття, яка реалізується, зокрема, через такі функції адміністративної відповідальності - репресивно-каральну та запобіжно-виховну.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 21 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.
Посадовими особами вважаються особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації.
В судовому засіданні встановлено, що молодший лейтенант ОСОБА_1 проходить військову службу у в/ч НОМЕР_2 і за посадою є командиром взводу.
Згідно Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України і інших статутів, особа, яка обіймає зазначену посаду є військовою службовою особою, тобто військовим начальником.
Під військовим начальником у військових статутах та інших актах військового законодавства розуміються:
1)начальники за службовим положенням (посадою), тобто військовослужбовці, котрим доручено постійно чи тимчасово керувати службовою діяльністю інших військовослужбовців або робітників та службовців (підлеглих);
2)начальники за військовим званням.

Таким чином, ОСОБА_1 є начальником лише для підлеглих свого взводу, для інших офіцерів - військовослужбовців військової частини він не являється службовою особою.
Суть зазначеного заходу впливу громадської організації або трудового колективу зводиться до того, що до посадової особи підлеглі не можуть застосувати вказані заходи, оскільки тоді він зневелює попередження нових правопорушень, не забезпечить формування в адресата адміністративно-правових норм мотивів, які спонукали їх дотримуватись вимог законів, поважати права і законні інтереси інших осіб.
Враховуючи викладені вище обставини, дані про особу ОСОБА_1 , а також враховуючи характер вчиненого правопорушення, суд вважає, що на підставі ч. 1 ст. 21 КУпАП до нього доцільно застосувати захід громадського впливу, звільнивши його від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд колективу офіцерів військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України - для застосування заходів громадського впливу.
За такого, постанова судді на підставі ст. ст. 284, 21 КУпАП підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 21 КУпАП про заходи громадського впливу, застосовані до осіб, які вчинили правопорушення, передбачені серед іншого і частиною першою ст. 130 цього Кодексу, власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган або громадська організація повинні не пізніш як у десятиденний строк з дня одержання матеріалів повідомити орган (посадову особу), який надіслав матеріали.

Керуючись ст. ст. 294, 21 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково .

Постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

На підставі ч. 1 ст. 21 КУпАП ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та передати матеріали на розгляд колективу офіцерів військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України для застосування заходів громадського впливу.

На підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП справу про адміністративне правопорушення закрити.

ОСОБА_3 .
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду