ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року 
м. Черкаси   

Справа № 712/14016/19		
Провадження № 22-ц/821/479/20		
Категорія: 301030300 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Карпенко О.В. 
суддів: Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.
за участю секретаря: Анкудінова О.І.   
учасники справи: 
позивач:  ОСОБА_1 
відповідач: Гаражно-будівельний автокооператив «Час»

розглянувши у порядку спрощеного письмового  провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 грудня 2019 року (ухваленого в приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси під головуванням судді Пересунька Я.В., повний текст складено 24 грудня 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до гаражно-будівельного автокооперативу «Час» про визнання права власності на будівельні матеріали,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

24 жовтня 2019 року  ОСОБА_1  звернувся до Соснівського районного суду м. Черкасиіз позовом до ГБК «Час» про визнання права власності на будівельні матеріали.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26 квітня 1991 року ОСОБА_1  придбав мобільну споруду з металевого каркасу та перевіз її за адресою АДРЕСА_1 , де переобладнав у гараж, використавши при цьому залізо-бетонні панелі та цеглу.
У липні 1995 року позивач вступив до автокооперативу «Борислав», якому була надана земельна ділянка за вищевказаною адресою, але який на даний час припинено.
На даний час гаражно-будівельний автокооператив «Час» користується земельною ділянкою по АДРЕСА_1 .
Водночас, на думку позивача, земельна ділянка під вказаним гаражем належить йому за правом набувальної давності.
Враховуючи, що до завершення будівництва будівлі та до прийняття її в експлуатацію чи до реєстрації права власності на будівлю нерухомого майна, права власності на нерухомість юридично не існує, а існують лише будівельні матеріали, використані при будівництві, то на думку позивача, можливо визнати за ним право власності на такі будівельні матеріали.
Оскільки його право власності на будівельні матеріали, використані при будівництві гаража не визнається відповідачем, ОСОБА_1 змушений за захистом своїх прав звертатися до Соснівського райсуду м. Черкаси і просив суд постановити рішення, яким визнати за ним право власності на наступні будівельні матеріали: мобільну споруду, що складається з металевого каркасу, теплоізоляції, розміром 3м на 6м; залізо-бетонні панелі у кількості 8 штук, розміром 1,2м на 4,2м, цеглу кількістю 2080 штук, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 грудня 2019 року в задоволенні позову  ОСОБА_1 – відмовлено. 
Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивоване тим, що належних та допустимих доказів щодо розміщення мобільної споруди на земельній ділянці по АДРЕСА_1 на законних підставах позивачем не надано. Також позивачем належним чином не доведено виникнення права власності на будівельні матеріали.
Крім того, доказів що ГБК «Час» є титульним володільцем земельної ділянки, на якій розташована мобільна споруда  ОСОБА_1 , а також того, що відповідач оспорює право власності на конкретну мобільну металеву споруду, власником якої себе вважає позивач, на адресу суду надано не було.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 27 січня 2020 року,  ОСОБА_1 вважаючи оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що прийняте із порушенням норм процесуального та матеріального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, просив суд скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 грудня 2019 року та постановити нове рішення, яким заявлені ним позовні вимоги  задовольнити.

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не було надано належної оцінки тому, що позивачем  ОСОБА_1 , як фізичною особою, були придбані будівельні матеріали. Крім того,  ОСОБА_1 є засновником МП «Алекс-Ю», яке здійснює свою діяльність саме в даній нежитловій будівлі, що підтверджує наявність в нього права власності позивача на спірні будівельні матеріали.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Фактичні обставини справи 

Відповідно до товарного чеку від 26 квітня 1991 року ОСОБА_1 придбав мобільну споруду (а.с. 4) та перевіз її за адресою АДРЕСА_1 , де переобладнав у гараж, використавши при цьому залізо-бетонні панелі та цеглу /а.с.5-6/.

Позиція Черкаського апеляційного суду

Відповідно до пункту 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.
Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга  ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше не встановлено законом чи судом.
Стаття 331 ЦК України встановила загальне правило виникнення права власності на новостворене нерухоме майно з моменту його державної реєстрації після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.
Згідно ч. 3 ст. 331 ЦК України, до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).
Аналіз положень ст. 392 ЦК України дає підстави стверджувати, що позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.
Враховуючи, що відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому ст. 392 ЦК України.
В такому разі позивач, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, має довести набуття права власності на майно та наявність порушеного свого права власності.
За приписами частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Є безпідставними посилання ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки наявним по справі доказам, в тому числі письмовим поясненням свідків /а.с.29-32/, які підтверджують, що саме позивач є власником спірних будівельних матеріалів, виходячи з наступного. 
Як вбачається з наявних матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до товарного чеку від 26 квітня 1991 року ОСОБА_1 придбав мобільну споруду та перевіз її за адресою АДРЕСА_1 .
Всупереч посиланням позивача, що він переобладнав придбану мобільну споруду у гараж, використавши при цьому будівельні матеріали, зокрема, залізобетонні панелі в кількості 8 штук та силікатну цеглу, придбаними позивачем саме за власні кошти, а також те, що саме ці придбані будівельні матеріали були використані для обладнання гаража, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , об`єктивних та належних доказів матеріали справи не містять.
Посилання ОСОБА_1 на його приналежність до МП «Алекс-Ю», яке згідно відомостей наряд-накладної від 2.10.1998 року придбало силікатну цеглу в кількості 2080 штук також є неаргументованими, оскільки належних доказів про укладення будь-яких угод між ОСОБА_1 та МП «Алекс-Ю» на кредитування або проведення спільного будівництва суду не надано. 
Також не надано доказів про те, що титульним володільцем земельної ділянки, на якій знаходиться мобільна споруда позивача, є ГБК «Час» і між ОСОБА_1 та ГБК «Час» існують будь-які договірні відносини.
Крім того, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, позивачем не надано належних доказів тієї обставини, що ГБК «Час» оспорює його право власності на вищевказане спірне майно.
За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 до ГБК «Час» про визнання права власності на майно /будівельні матеріали/, оскільки позивачем не було надано на адресу суду належних та допустимих доказів, підтверджуючих обґрунтованість заявленого ОСОБА_1 позову.
У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Інші доводи апеляційної скарги  ОСОБА_1 суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами не вбачає.

Керуючись ст.ст. 258, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд –

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  – залишити без задоволення.
Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1  до гаражно-будівельного автокооперативу «Час» про визнання права власності на будівельні матеріали – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України. 

Головуюча                  О.В. Карпенко

Судді         В.Г. Бородійчук

                       Л.І. Василенко