ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року	Львів	Справа № 607/24880/19 пров. № А/857/1284/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді                                                            Обрізко І.М., 
суддів                                                                                Онишкевича Т.В., Сеника Р.П., 
за участю секретаря судового засідання                              Лутчин А.М.,
за участю позивача                                                             ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 грудня 2019 року, прийняте суддею Вийванко О.М. у місті Тернополі, повний текст складений 26.12.2019 року у справі за  позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції   про скасування постанови,-

                                                              встановив:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАК №1630388 від 16.10.2019 року та закриття провадження у справі.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 грудня 2019 року позов задоволено частково. Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1630388 від 16.10.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень – скасовано, а справу надіслано на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції.
Задовольняючи частково позов, суд виходив із наявних доказів, зокрема, з фото, здійсненого True Cam LTI 20/20 та відеозапису з нагрудного знаку, згідно яких позивач перевищив швидкість в населеному пункті на 40 км/год і розгляд адмінматеріалів  проведено згідно із законодавством.
Разом з тим, дорожній знак 5.45 «Початок населеного пункту» розміщений  з порушенням нормативної видимості, що свідчить про неналежно організований дорожній рух та відповідно позивач не був проінформований, що рухається у населеному пункті.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Управлінням патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції подано апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із  неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позову.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що листи, на які покликається суд з приводу видимості знаку 5.45  не мають відношення до часового проміжку, коли було вчинено порушення  (порушення 16.10.2019 року, а листи від 19.12.2019 року та від 25.11.2019 року).
Разом з тим, судом першої інстанції підтверджено факт вчинення порушення позивачем. Підтвердженням вчиненого фото і відеофіксація.
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд не в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.
Судом із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1630388, встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , 16.10.2019 року о 12 год. 45 хв. керуючи автомобілем марки «PEUGEOT PARTNER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 90 км/год., при дозволеній 50 км/год.. Швидкість вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості Tru Cam LTI20/20 серійний номер НОМЕР_2 , камера 00042, чим порушив п. 12.9(б) ПДР України – перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху передбачених знаками 3.29, 3.31, 30.3, у зв`язку із чим на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн.
Частиною 1 ст. 122 КУпАП визначено відповідальність, серед іншого, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.
Відповідно до п. 12.9(б) Правил дорожнього руху України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
В матеріалах справи (а.с.35) наявний фотознімок із лазерного пристрою Tru Cam LTI20/20 №000764, з якого вбачається, що позивач керуючи автомобілем на 331 км «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече», перевищив допустиму швидкість свого автомобіля у населеному пункті, зокрема, на 40 км/год.
Із відеозапису із нагрудної камери поліцейського, наявного у матеріалах справи, вбачається, що позивачу після зупинки роз`яснено причину зупинки та суть вчиненого ним порушення. На місці зупинки пред`явлено фото та відеозапис з приладу ТruСаm LTI 20/20. 
Покликання ОСОБА_1 у судовому засіданні на те, що він не знав, що перебуває у населеному пункті та не бачив дорожнього знаку 5.45 «початок населеного пункту» не заслуговує на увагу суду, оскільки подібного із відеозапису нагрудної камери поліцейського не вбачається та подібними аргументами на той час він не оперував. Відтак, зазначені обставини не вплинули на вчинене правопорушення та не давалась оцінка таким при прийнятті оспореної постанови.
Апеляційний суд звертає увагу, що лазерний вимірювач швидкості Tru Cam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № ІІА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний ІЛІ LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.
Лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.
Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.
Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.
Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.
Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «O’Halloran and Francis v. the United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.
Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАК №1630388 від 16.10.2019 року, винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та  своєчасно, тому підстав для її скасування немає.
Апеляційний суд не здійснює новий розподіл судових витрат відповідно до ст.139 КАС України, оскільки згідно ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита. 
Доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також наявна невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 310, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                        постановив:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції задовольнити.
Скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 грудня 2019 року у справі №607/24880/19  та прийняти постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена. 

Головуючий суддя	 	І. М. Обрізко 	
судді	 	Т. В. Онишкевич 	
 	 	Р. П. Сеник  	
Повне судове рішення складено 18.02.2020 року.