Постанова                                      
Іменем України
 
20 листопада 2019 року
м. Київ
 
справа № 501/2298/16-ц
 
провадження № 61-31268св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,                Хопти С. Ф.,
 
учасники справи:
позивач - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Іллічівський морський рибний порт»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Одеської області у складі колегії суддів: Черевка П. М., Драгомерецького М. М., Громіка Р. Д., від 21 червня 2017 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У вересні 2016 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах» (далі - ПрАТ «СК «Інгосстрах») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування у порядку регресу.
Позовна заява мотивована тим, що 04 квітня 2016 року у с. Бурлача Балка 
м. Чорноморська сталася ДТП за участю автомобіля «VolkswagenMultivan», який належить товариству з обмеженою відповідальністю «Іллічівський морський рибний порт»(далі - ТОВ «ІМРП»), під керуванням ОСОБА_2 , та автозавантажувача «Toyota», під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП автомобілю, яким керував ОСОБА_2 , спричинені механічні пошкодження,вартість його відновлювального ремонту становить 37 656,65 грн. Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 11 травня 2016 року за фактом ДТП визнано винним ОСОБА_1 . Вказує, що автомобіль «VolkswagenMultivan» був застрахований у ПрАТ «СК «Інгосстрах» на підставі договору страхування, укладеного між страховою компанією та ТОВ «ІМРП». Посилаючись на те, що 28 квітня 2016 року страхова компанія виплатила 
ТОВ «ІМРП» страхове відшкодування у розмірі 34 844,15 грн, позивач просив стягнути з відповідача, як з винної у ДТП особи, виплачену ним суму у порядку регресу, а також 450 грн вартості проведених робіт з огляду ДТП, всього 35 294, 15 грн.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області у складі судді Максимович Г. В. від 21 лютого 2017 року у задоволенні позову ПрАТ «СК «Інгосстрах» відмовлено.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ДТП сталася з вини ОСОБА_1 під час виконання ним трудових обов`язків у ТОВ «ІМРП», а тому шкода підлягає стягненню з роботодавця винної особи, а тому у задоволенні позову слід відмовити.
 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
 
Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 21 червня 2017 року апеляційну скаргу ПрАТ «СК «Інгосстрах» задоволено. Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 21 лютого 
2017 року скасовано і ухвалено нове рішення про задоволення позову ПрАТ «СК «Інгосстрах». Стягнуто з ОСОБА_1 на користь 
ПрАТ «СК «Інгосстрах» страхове відшкодування у порядку регресу у розмірі 35 294,15 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню положення статті 1191 ЦК України, а тому суд помилково застосував норми частини першої статті 1172 ЦК України, оскільки право зворотної вимоги виникає саме до винної особи, а не роботодавця цієї особи.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи
 
У касаційній скарзі, поданій у липні 2017 рокудо Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,  ОСОБА_1  просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції із залишенням в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд дійшов помилкового висновку про стягнення з нього шкоди у порядку регресу, оскільки ДТП сталася під час виконання ним своїх трудових обов`язків, а тому такі вимоги повинні бути заявлені до роботодавця, який в свою чергу має право вимоги до працівника на підставі положень КЗпП України.
 
Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.
 
Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Справа передана до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 11 листопада 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
04 квітня 2016 року у с. Бурлача Балка м. Чорноморська сталася ДТП за участю автомобіля «VolkswagenMultivan», під керуванням ОСОБА_2 , та автозавантажувача «Toyota», під керуванням ОСОБА_1 .
 
Зазначені транспортні засоби належать на праві власності ТОВ «ІМРП», що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів (а. с. 16).
 
Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 11 травня 
2016 року за фактом ДТП визнано винним ОСОБА_1 
 
ОСОБА_1 станом на 04 квітня 2016 року перебував у трудових відносинах із ТОВ «ІМРП», ДТП сталася під час виконання ним своїх трудових обов`язків, що підтверджується наказом ТОВ «ІМПР», а також листом останнього 
(а. с. 44, 45).
 
Відповідно звіту від 11 квітня 2016 року вартість майнової шкоди, спричиненої автомобілю «VolkswagenMultivan» складає 37 656,65 грн. 
 
Автомобіль «VolkswagenMultivan» на момент ДТП був застрахований у 
ПрАТ «СК «Інгосстрах» на підставі договору страхування, укладеного 
29 травня 2015 року між страховою компанією та ТОВ «ІМРП».
 
28 квітня 2016 року ПрАТ «СК «Інгосстрах» виплатило ТОВ «ІМРП» страхове відшкодування у розмірі 34 844,15 грн в рахунок відшкодування шкоди, завданої унаслідок ДТП автомобілю «VolkswagenMultivan».
 
Позиція Верховного Суду
 
Касаційна скарга підлягає задоволенню.
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до норм статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією.
 
Відповідно до частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
 
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
 
Згідно із частиною першою статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. 
 
Аналіз норм статей 1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець.
 
Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.
 
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року (справа № 6-108цс13).
 
Зі свого боку, фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК України).
 
За таких обставин, колегія суддів не погоджується із висновком апеляційного суду про покладення відповідальності за шкоду на особу, яка на момент ДТП перебувала у трудових відносинах з юридичною особою та виконувала трудові обов`язки.
 
З урахуванням викладеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 не є належним відповідачем у справі, та обґрунтовано відмовив в задоволенні вимог до нього, оскільки він керував транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових обов`язків, тому саме ТОВ «ІМРП» як володілець транспортного засобу має нести обов`язок з відшкодування шкоди, завданої її працівником. При цьому позивач ПрАТ «СК «Інгосстрах» не заявило клопотання про залучення до участі в справі як відповідача власника джерела підвищеної небезпеки, яким була заподіяна шкода - ТОВ «ІМРП».
 
Вказане узгоджується із правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №426/16825/16-ц (провадження № 14-497цс18).
 
Безпідставно скасувавши законне й обґрунтоване рішення суду першої інстанції, апеляційний суд допустив помилку в застосуванні процесуального та матеріального закону. 
 
Згідно з статтею 413 ЦК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону. 
 
Керуючись статтями 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Апеляційного суду Одеської області від 21 червня 2017 року скасувати та залишити в силі рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 21 лютого 2017 року.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                 Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                            О. В. Білоконь
 
О. М. Осіян
 
Н. Ю. Сакара
 
С. Ф. Хопта