Постанова     
Іменем України
 
11 грудня 2019 року
м. Київ
 
справа № 369/7787/16-ц
провадження № 61-29546св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Крата В. І.,
суддів: Дундар І. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Русинчука М. М.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу  ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 березня 
2017 року в складі судді Пінкевич Н. С. та рішення Апеляційного суду Київської області від 17 серпня 2017 року в складі колегії суддів:Верланова С. М., 
Білоконь О. В., Таргоній Д. О.
 
ОПИСОВА ЧАСТИНА 
Короткий зміст позовних вимог
У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди.
Позовна заява мотивована тим, що 17 липня 2015 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Ford Transit Connect», державний номерний знак НОМЕР_1 , допустив зіткнення з мотоциклом «Suzuki SV 650 S», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував позивач, унаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Згідно з постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 грудня 2015 року, яка змінена постановою Апеляційного суду Київської області від 13 січня 2016 року в частині витрат, пов`язаних із залученням експерта, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) та притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику мотоцикла «Suzuki SV 650 S», державний номерний знак НОМЕР_2 , вартість відновлювального ремонту мотоцикла становить 45 763,74 грн.
Також позивач зазначав, що внаслідок ДТП йому завдані тілесні ушкодження, 
у зв`язку з чим він з 20 до 29 липня 2015 року перебував на стаціонарному лікуванні, з 30 липня до 12 серпня 2015 року продовжив лікування амбулаторно. За час лікування ним понесені витрати на придбання ліків у сумі 6 006,59 грн.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 березня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 24 267,59 грн відшкодування завданої майнової шкоди та 551,20 грн витрат зі сплати судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, пошкоджено належний позивачу мотоцикл, вартість відновлювального ремонту якого з урахуванням втрати товарної вартості становить 18 261,00 грн. Крім того, внаслідок ДТП позивачу завдано шкоди здоров`ю, у зв`язку з чим він поніс витрати на придбання ліків у розмірі 6 006,59 грн.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції 
Рішенням Апеляційного суду Київської області від 17 серпня 2017 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення судового збору змінено, стягнуто 
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 25,42 грн. 
У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. 
Суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскільки судом частково задоволено позов ОСОБА_1 , понесені ним витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 255,42 грн. 
Аргументи учасників справи
У вересні 2017 року ОСОБА_2 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову 
у задоволенні позову.
Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин статтю 1187 ЦК України та її наслідки, 
а суд апеляційної інстанції, хоча й послався в рішенні на статтю 1188 ЦК України, однак одночасно застосував статтю 1187 ЦК України та її наслідки. Стягуючи витрати на лікування, суд не звернув увагу, що ліки, зазначені в чеках, не вказані у призначеннях лікаря. За своїм призначенням більшість препаратів, які вказані в чеках, не відповідають діагнозу позивача, тому стягнення їх вартості 
є безпідставним та необґрунтованим. Суди не врахували прохання відповідача повернути йому всі деталі, які були б замінені після ремонту належного позивачу мотоцикла.
Позивач відзив на касаційну скаргу не подав.
Рух справи
УхвалоюВищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних 
і кримінальних справ від 30 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження 
в цій справі, зупинено виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 березня 2017 року та рішення Апеляційного суду Київської області від 17 серпня 2017 року до закінчення касаційного провадження.
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Згідно підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справу передано до Касаційного цивільного суду.
Ухвалою Верховного Суду від 28 листопада 2019 року справу призначено до судового розгляду.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що 17 липня 2015 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Ford Transit Connect», державний номерний знак НОМЕР_1 , допустив зіткнення з мотоциклом «Suzuki SV 650 S», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , унаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а позивач - легкі тілесні ушкодження.
Згідно з постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 грудня 2015 року ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні ДТП та притягнутий до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП.
Постановою Апеляційного суду Київської області від 13 січня 2016 року постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 
14 грудня 2015 року змінено, виключено з резолютивної частини посилання на стягнення з ОСОБА_2 витрат, пов`язаних із залученням експерта. У решті постанову залишено без змін.
Відповідно до звіту № 101-16 від 27 березня 2016 року суб`єкта оціночної діяльності про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Suzuki SV 650 S», державний номерний знак НОМЕР_2 , складає 18 261,00 грн. 
Згідно довідки травмпункту Святошинського району м. Києва від 18 липня 
2015 року та виписок із медичної карти ОСОБА_1 васлідок ДТП йому завдано шкоди здоров`ю, який з 20 до 29 липня 2015 року знаходився на стаціонарному лікуванні у Київській міській клінічній лікарні № 9, а з 30 липня до 12 серпня 2015 року перебував на амбулаторному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Консультативно-діагностичний центр». При цьому позивачем понесені витрати на придбання ліків на загальну суму 
6 006,59 грн.
 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція Верховного Суду
Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, позивачу завдано майнової шкоди в розмірі 18 261,00 грн. Крім того, внаслідок ДТП позивачу завдано шкоди здоров`ю, 
у зв`язку з чим позивач знаходився на лікуванні в медичних закладах та поніс витрати на придбання ліків у розмірі 6 006,59 грн. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі 24 267,59 грн. 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі 
і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі 
№ 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок, що «відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 
у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди 
і сумою страхового відшкодування. Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування 
і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення 
з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність».
Проте суди у цій справі не встановили фактичні обставини справи, що мають значення для її вирішення, зокрема чи була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , оскільки для вирішення питання про наявність підстав для відшкодування шкоди відповідачем, відповідальність якого застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, правове значення має чи виник у страховика обов`язок 
з виплати страхового відшкодування та чи отримав позивач страхове відшкодування від страхової компанії.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, з огляду на положення статті 400 ЦПК України
Відповідно до пунктів 1, 3 частини третьої, частин четвертої та п`ятої статті 
411 ЦПК України, підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
За таких обставин колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про скасування рішень апеляційного суду з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Тому Верховний Суд не поновлює виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 березня 2017 року у незміненій апеляційним судом частині та рішення Апеляційного суду Київської області від 17 серпня 2017 року, зупинене ухвалою Вищого спеціалізованого суду України 
з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 жовтня 2017 року.
Керуючись статтями 400, 402, 411, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Апеляційного суду Київської області від 17 серпня 2017 року скасувати.
Справу № 369/7787/16-ц передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                    В. І. Крат 
 
Судді:                                                                              І. О. Дундар
 
В. І. Журавель 
 
Є. В. Краснощоков
 
М. М. Русинчук