УХВАЛА

17 лютого 2020 року 
Київ
справа №808/8585/13-а
адміністративне провадження №К/9901/3777/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Васильєвої І.А.,
суддів - Пасічник С.С. Юрченко В.П., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2019 року у справі № 808/8585/13-а за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

04 лютого 2020 року Головне управління ДФС у Запорізькій області (згідно з штрих-кодом на поштовому конверті), (втретє) звернулось до Верховного Суду                           з касаційною скаргою на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018 року (справа розглядалась за правилами загального позовного провадження) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2019 року (текст постанови суду складено 05 лютого 2019 року) у справі № 808/8585/13-а.
До касаційної скарги додано платіжне доручення № 203 від 27 грудня 2019 року в розмірі 9176,00 грн, сплачене Головним управлінням ДФС у Запорізькій області.
Відповідно до Реєстру підтверджень оплат із Казначейства зарахування коштів за подання касаційної скарги відбулось 27 грудня 2019 року.
Відповідно до частини першої статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Відповідно до частини третьої статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.
Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області у вищезазначеній справі підписано головою комісії з реорганізації Головного управління ДФС у Запорізькій області, заступником начальника Матвійчуком О.
Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Матвійчук Олег Анатолійович станом на час винесення цієї ухвали уповноважений представляти інтереси Головного управління ДФС у Запорізькій області.
          Таким чином, Верховний Суд приходить до висновку, щодо можливості прийняття до розгляду матеріалів касаційної скарги для подальшої перевірки їх на відповідність положенням статей 328-334 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Верховний суд, проаналізувавши клопотання Головного управління ДФС у Запорізькій області про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2019 року у справі № 808/8585/13-а зазначає наступне.
Орган владних повноважень у вищенаведеному клопотанні посилається на те, що касаційну скаргу вперше було подано в межах строку передбаченого на касаційне оскарження, але у зв`язку з відсутністю коштів для сплати судового збору за подання касаційної скарги, її було повернуто.
Головне управління ДФС у Запорізькій області звернулось з вищенаведеною касаційною скаргою до суду касаційної інстанції вдруге, але у зв`язку з несплатою судового збору органом владних повноважень її було знов повернуто.
Неможливість сплати судового збору у справі № 808/8585/13-а при поданні касаційної скарги вперше та вдруге обґрунтовується відсутністю відповідних коштів для сплати судового збору та наявністю відповідних листів Головного управління Державної казначейської служби України у Запорозькій області щодо здійснення безспірного списання коштів.
Згідно з частиною 2 статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Відповідно до частини третьої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 Кодексу,             і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнанні неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші поважні підстави для поновлення строку.
Згідно з частиною другою статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.
Як вбачається з наданих до суду матеріалів касаційної скарги та вищенаведеного клопотання податковим органом не надано доказів вчинення послідових дій спрямованих на використання його права на касаційне оскарження у термін передбачений Кодексом адміністративного судочинства України з огляду на наступне.
Вищезазначену касаційну скаргу суб`єкта владних повноважень вперше було повернуто ухвалою Верховного Суду 16 квітня  2019 року, а вдруге 21 листопада 2019 року проте, сплату судового збору вчинено лише 27 грудня 2019 року, про що свідчить відповідне платіжне доручення, втретє з касаційною скаргою Головне управління ДФС у Запорізькій області звернулось лише 04 лютого 2020 року.
Верховний Суд, зазначає, що ДФС (ДПС) та її територіальні органи (органи доходів і зборів) є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів.
Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.
Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення). 
Таким чином, Верховний суд приходить до висновку що строк було пропущено не з поважних причин, що дає підстави суду визнати наведені скаржником підстави для поновлення пропущеного строку касаційного оскарження не поважними, а доводи - необґрунтованими.
Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання касаційної скарги.
Разом з тим, проміжок часу, який сплинув після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції до звернення з касаційною скаргою (втретє), є                           досить тривалим,     перевищує процесуальний строк, встановлений  Кодексом адміністративного судочинства України, а тому ця обставина не може не бути врахована при вирішенні питання щодо поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень у справі № № 808/8585/13-а. 
Зважаючи на викладене, зазначені відповідачем підстави для поновлення строку касаційного оскарження не можна визнати поважними, оскільки останні не є такими, що не залежать від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надають їй права у будь-який необмежений після спливу цього строку час реалізовувати право на касаційне оскарження судових рішень, порушуючи принцип юридичної визначеності.
Таким чином, скаржнику необхідно додати до касаційної скарги обґрунтоване клопотання про поновлення строку та вказати інші поважні підстави пропуску строку на касаційне оскарження у справі № 808/8585/13-а.
Згідно з частиною 2 статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу. 
За правилами частини 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України  в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 332, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,  -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2019 року у справі                    № 808/8585/13-а залишити без руху.

Встановити скаржнику строк для усунення вищевказаного недоліку касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	 підпис	І.А. Васильєва	
 	 підпис	С.С. Пасічник	
 	 підпис	В.П. Юрченко