Постанова
Іменем України
 
09 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 466/3973/15-ц
провадження № 61-6602св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач), 
суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,
 
учасники справи:
стягувач - Львівське комунальне підприємство «Під Голоском-410»,
боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
Шевченківський відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, Галицький відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 06 квітня 2017 року в складі судді: Білінської Г. Б., та постанову Львівського апеляційного суду від 13 лютого 2019 року у складі колегії суддів: Крайник Н. П., Шеремети Н. О., Цяцяка Р. П.,
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
 
У травні 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися зі скаргою на дії державного виконавця.
 
Скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дізнались, що щодо них відкрито два виконавчі провадження ВП №44089929 та ВП № 44090171 на одну і ту ж суму на виконання виконавчого листа №2/466/387/13-ц від 09 липня 2014 року, виданого Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ЛКП «Під Голоском -410» заборгованості у сумі 11 632,87 грн. До 06 листопада 2014 року скаржникам нічого не було відомо про відкриття виконавчих проваджень. Про винесення постанов про відкриття виконавчих проваджень вони не були належним чином повідомлені, а тому були позбавлені законного права їх оскаржити.
 
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з урахуванням уточнених вимог скарги, просили:
зобов`язати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Сеньківа А. М. скасувати постанови про відкриття проваджень ВП № 44089929 та ВП № 44090171 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 11 632,87 грн боргу та постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 10% суми, що підлягає стягненню;
зобов`язати державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Макарова Ю.Ю. скасувати постанову №1077/13 від 09 липня 2014 року про примусове стягнення з ОСОБА_1 11 632,29 грн і виконавчого збору у розмірі 10% суми, що підлягає стягненню;
зобов`язати особу під назвою Галицький ВДВС Львівського МУЮ повернути ОСОБА_1 сплачені нею кошти за період 01 грудня 2014 року по день звернення до суду, стягнуті по виконавчому провадженню за виконавчим листом №2/46/387/13 від 09 липня 2014 року у повному обсязі;
визнати виконавчі листи №2/466/387/13 від 09 липня 2014 року, видані Шевченківським районним судом м. Львова такими, що не мають юридичної сили;
визнати відсутність у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 будь-яких фінансових зобов`язань перед ЛКП «Під Голоском-410».
 
Короткий зміст ухвал суду першої інстанції
 
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Львова від 06 квітня 2017 року провадження за скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в частині оскарження дій державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Сеньківа А. М. та державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Макарова Ю.Ю. про стягнення 10 відсотків виконавчого збору закрито.
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами, у зв`язку з чим справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належить до компетенції адміністративних судів.
 
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Львова від 06 квітня 2017 року провадження за скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в частині вимог до ЛКП «Під Голоском 410» про визнання відсутності фінансових зобов`язань закрито.
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що вказана вимога стосується прав і обов`язків ЛКП «Під голоском 410», яке не залучалось скаржниками як сторона у справі, і не охоплюється предметом оскарження - дій державних виконавців, тому така не може розглядатись у порядку розділу 6-7 ЦПК України (у редакції, чинній на момент звернення зі скаргою), а підлягає розгляду в порядку позовного провадження.
 
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Львова від 06 квітня 2017 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Сеньківка А. М. та державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Макарова Ю.Ю.
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що при винесенні оскаржених постанов державні виконавці діяли у межах наданих повноважень згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження» і постанови належним чином направлені боржникам для виконання. Посилання заявників на те, що згідно оскаржених постанов буде подвійне стягнення заборгованості, суд відхилив, оскільки у разі перерахування ОСОБА_2 суми боргу та виконавчого збору державним виконавцем буде винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, копія якої надсилається боржнику. Така постанова у подальшому може бути пред`явлена до Галицького ВДВС ЛМУЮ з проханням припинити стягнення з пенсії ОСОБА_1 ,оскільки сума боргу погашена за рахунок солідарного боржника.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою Львівського апеляційного суду від 13 лютого 2019 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 06 квітня 2017 року задоволено частково. Ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 06 квітня 2017 року в частині відмови у задоволенні вимог скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування постанов державного виконавця Шевченківського ВДВС Львівського міського управління юстиції від 27 жовтня 2014 року та 20 листопада 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виконавчого збору у розмірі 10 % від суми боргу скасовано та у цій частині провадження у справі закрито. Роз`яснено заявникам їх право на оскарження таких постанов в порядку адміністративного судочинства. В іншій частині ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 06 квітня 2017 року залишено без змін.
 
Постанова мотивована тим, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусово виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом, якої юрисдикції вони видані.
 
Аргументи учасників справи
 
У березні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали касаційну скаргу, в якій просили оскаржені рішення в частині закриття провадження у справі в частині вимог про скасування постанов державного про стягнення з  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 виконавчого збору у розмірі 10% від суми боргу скасувати та зобов`язати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Сеньківа А. М. скасувати постанови про відкриття проваджень від 27 жовтня 2014 року та 20 листопада 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 виконавчого збору у розмірі 10% від суми боргу.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані рішення в частині закриття провадження з тих підстав, що скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства не відповідають правовій позиції в постанові Великої палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року по справі № 307/1451/15-ц (провадження №14-177цс18) фактичні обставини якої є ідентичними обставинам цієї справи. Крім цього, наголошується, що вирішуючи питання про закриття провадження суд апеляційної інстанції послався на постанову Великої палати Верховного Суду від 06 червня 2018 року по справі 127/9870/16-ц (провадження №14-166цс18) обставини якої суттєво відрізняються від обставин справи, що розглядається. Зазнають, що виконавчі провадження № 44089929 та № 44090171 відкрито на підставі заяви директора ЛКП «Під Голоском-410» Тарас М. Р. з підробленим підписом. Оскаржувані судові рішення прийняті без всебічного та об`єктивного розгляду, оскільки державний виконавець Макаров Ю. Ю. неодноразово ігнорував вимоги суддів та так і не надав матеріали виконавчих проваджень, необхідні для розгляду скарги.
 
Короткий зміст ухвал суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 06 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі.
 
Ухвалою Верховного Суду від 23 вересня 2019 року справу призначено до судового розгляду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року справу передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
 
Ухвала суду касаційної інстанції мотивована тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оскаржують судові рішення з підстав порушення правил юрисдикції, тому згідно частини шостої статті 403 ЦПК України (у редакції, чинній на момент постановлення ухвали) справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
 
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 28 жовтня 2019 року справу повернуто на розгляд колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду. 
 
Ухвала Великої Палати Верховного Суду мотивована тим, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 06 квітня 2017 року про закриття провадження у справі в частині оскарження дій державних виконавців про стягнення 10 % виконавчого збору не була предметом перегляду апеляційного суду і будь-яких процесуальних дій апеляційним судом щодо цієї скарги на порушення вимог глави 1 розділу V ЦПК України вчинено не було. Тому згідно пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України ухвала не може бути переглянута в касаційному порядку. Крім того Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала правову позицію щодо юрисдикції спорів у подібних правовідносинах, зокрема у постановах від 13 червня 2018 року у справі № 307/1451/15 (провадження № 14-177цс18), 28 листопада 2018 року у справі № 401/169/16-ц (провадження № 14-427цс18), 13 березня 2019 року у справі № 320/4537/16-ц (провадження № 14-581цс18) та ін., тому згідно з частиною шостою статті 404 ЦПК України (у редакції Закону України від 02 жовтня 2019 № 142-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підстав передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду та щодо строків повернення справи») справа підлягає поверненню відповідній колегії для розгляду.
 
Позиція Верховного Суду
 
Суди встановили, що 09 липня 2014 року Шевченківським районним судом м. Львова у справі № 1328/5976/12 видано виконавчий лист № 2/466/387/13 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ЛКП «Під Голоском-410» заборгованості за комунальні послуги за період з липня 2009 року до липня 2012 року в сумі 11 418,27 грн, з яких: 2 428,93 грн - заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території; 7 507,89 грн - заборгованість за центральне опалення; 1 285,91 грн - заборгованість за гаряче водопостачання; 195,54 грн - заборгованість за холодне водопостачання та водовідведення та 214,60 грн - судового збору, а всього 11 632,87 грн.
 
Постановою державного виконавця ВДВС Шевченківського ЛМУЮ Кравченка С. А. від 24 липня 2014 року відкрито виконавче провадження ВП № 44089929 з виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Львова від 09 липня 2014 року № 2/466/387/13 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ЛКП «Під Голоском-410» заборгованості в сумі 11 632,87 грн стосовно боржника ОСОБА_1 
 
Постановою державного виконавця ВДВС Шевченківського ЛМУЮ Кравченка С. А. від 24 липня 2014 року ВП № 44090171 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Львова від 09 липня 2014 року № 2/466/387/13 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ЛКП «Під Голоском-410» заборгованості в сумі 11 632,87 грн стосовно боржника ОСОБА_2 
 
Боржникам надано строк для добровільного виконання виконавчого документа в строк до 31 липня 2014 року та зобов`язано з`явитися до державного виконавця з 10.00 год. до 13.00 год. у Шевченківський ВДВС ЛМУЮ за адресою м. Львів, вул. Котлярська, 6 каб. 1 для погашення заборгованості або для пред`явлення відповідних платіжних документів про погашення заборгованості.
 
Постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП № 44089929 та ВП № 44090171 від 24 липня 2014 року рекомендованою кореспонденцією надіслано боржникам за адресою АДРЕСА_1 .
 
12 листопада 2014 року ОСОБА_2 з`явився на особистий прийом до державного виконавця та зобов`язався сплатити заборгованість до кінця поточного року, про що складено акт державного виконавця. 21 листопада 2014 року, 28 листопада 2014 року, 24 грудня 2014 року на депозитний рахунок Шевченківського ВДВС ЛМУЮ від   ОСОБА_2 надійшло 10 000 грн.
 
Постановою державного виконавця ВДВС Шевченківського ЛМУЮ Сеньківа А. М. від 27 жовтня 2014 року з ОСОБА_1 стягнуто виконавчий збір у розмірі 1 163,29 грн.
 
Постановою державного виконавця ВДВС Шевченківського ЛМУЮ Сеньківа А. М. від 20 листопада 2014 року з ОСОБА_2 стягнуто виконавчий збір у розмірі 1 163,29 грн.
 
Постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС ЛМУЮ Сеньківа А. М. від 28 жовтня 2014 року виконавче провадження ВП №44089929 з виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Львова від 09 липня 2014 року № 2/466/387/13 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ЛКП «Під Голоском-410» заборгованості в сумі 11 632,87 грн стосовно боржника ОСОБА_1 закінчено на підставі пункту 10 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з неможливістю виконання та направлено за належністю до Галицького ВДВС ЛМУЮ - оскільки згідно відповіді УПФУ боржник отримує пенсію, центр нарахування якої знаходиться по АДРЕСА_2 , що за територіальністю належить до Галицького ВДВС ЛМУЮ та стягувач ЛКП «Під Голоском-410» просить відправити виконавчий документ за місцем отримання доходів без перевірки майнового стану .
 
01 грудня 2014 року державним виконавцем Галицького ВДВС ЛМУЮ Макаровим Ю. Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 45622741 з виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Львова від 09 липня 2014 року №2/466/387/13 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ЛКП «Під Голоском-410» заборгованості в сумі 11 632,87 грн стосовно боржника ОСОБА_1 .
 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 401/169/16-ц (провадження № 14-427цс18) зазначено: «зміна законодавства після вчинення особою такої процесуальної дії, як пред`явлення позову (заяви, скарги), як невід`ємної складової відкриття провадження в справі, не тягне за собою можливості відмови у відкритті провадження, в тому числі й на момент вирішення питання про прийняття його судом, чи закриття такого провадження у випадку внесення нових приписів до процесуальних нормативно-правових актів після відкриття провадження у справі, під час її розгляду та вирішення, крім випадків, коли це прямо передбачено у законі. На час звернення Управління економіки, ресурсів та розвитку Міськради із цими скаргами до суду (13 вересня 2016 року) Закон № 1404-VIII не набув чинності, а діяв Закон № 606-XIV відповідно до частини четвертої статті 82 якого, а також статей 383, 384 ЦПК України, такі скарги мали розглядатися в порядку цивільного судочинства, оскільки під час розгляду справи в апеляційному та касаційному порядку перевірка дотримання норм процесуального законодавства судом першої інстанції здійснюється згідно з вимогами законодавства, чинного на час розгляду справи у суді першої інстанції, з урахуванням вимог як частини третьої статті 2 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій), так і частини третьої статті 3 ЦПК України (у редакції від 03 жовтня 2017 року), відповідно до яких провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Справа вирішувалася у суді першої інстанції. Апеляційний суд, закриваючи провадження за скаргами та роз`яснюючи право заявнику на звернення із зазначеними вимогами у порядку адміністративного судочинства, залишив поза увагою наявну в матеріалах справи ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2016 року про відмову Управлінню економіки, ресурсів та розвитку Міськради у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 109 КАС України, що набрала законної сили. Отже, висновок суду апеляційної інстанції про закриття провадження за скаргами також закріплює й правову невизначеність щодо порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, порушує принцип єдності виконавчого провадження, тому ухвала апеляційного суду не може вважатися законною й обґрунтованою, підлягає скасуванню, а справа - направленню до апеляційного суду для продовження розгляду. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що з набранням чинності статтею 74 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» з 05 жовтня 2016 року такі позови пред`являються в порядку КАС України до відповідного адміністративного суду».
 
Аналогічні висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 307/1451/15 (провадження № 14-177цс18), від 13 березня 2019 року у справі № 320/4537/16-ц (провадження № 14-581цс18).
 
Апеляційний суд при закритті провадження не звернув увагу на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися зі скаргою на дії державного виконавця у травні 2015 року, тобто до 05 жовтня 2016 року, а тому така скарга підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.
 
Аналіз матеріалів справи свідчить, що 01 квітня 2017 року ОСОБА_2 звернувся із апеляційною скаргою на ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 06 квітня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на дії державного виконавця (Т. 2, а. с. 158-159).
 
Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 04 вересня 2017 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 06 квітня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на дії державного виконавця (Т. 2, а. с. 222).
 
У травні 2017 року  ОСОБА_1 звернулася із апеляційною скаргою на ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 06 квітня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на дії державного виконавця (Т. 2, а. с. 182-186).
 
Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 18 липня 2017 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 06 квітня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на дії державного виконавця (Т. 2, а. с. 214).
 
У травні 2017 року  ОСОБА_1 звернулася із апеляційною скаргою на ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від 06 квітня 2017 року, якою провадження за скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в частині оскарження дій державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Сеньківа А. М. та державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Макарова Ю.Ю. про стягнення 10 відсотків виконавчого збору закрито (Т. 2, а. с. 187-188).
 
Разом із тим, аналіз матеріалів справи свідчить, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 06 квітня 2017 року про закриття провадження у справі в частині оскарження дій державних виконавців про стягнення 10 % виконавчого збору не була предметом перегляду апеляційного суду і будь-яких процесуальних дій апеляційним судом щодо цієї скарги на порушення вимог глави 1 розділу V ЦПК України вчинено не було. Тому згідно пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України ухвала не може бути переглянута в касаційному порядку.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена постанова ухвалена без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково, оскаржену постанову скасувати і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити частково.
 
Постанову Львівського апеляційного суду від 13 лютого 2019 року скасувати.
 
Передати справу № 466/3973/15-ц на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Львівського апеляційного суду від 13 лютого 2019 року втрачає законну силу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                     В. І. Крат
 
Судді:                                                                                              Н. О. Антоненко
 
І. О. Дундар
 
Є. В. Краснощоков
 
М. М. Русинчук