Ухвала
 
24 лютого 2020 року
м. Київ
провадження № 51 – 944 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 8 жовтня 2019 року щодо нього,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений порушив питання про перевірку вказаного судового рішення в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів пунктів 4, 5 ч. 2 зазначеної статті.
Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; обґрунтування цих вимог із зазначенням того, 
у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Проте засуджений подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність ухвали Харківського апеляційного суду від 8 жовтня 2019 року, ОСОБА_4 не вказав у чому конкретно полягають порушення вимог кримінального процесуального закону при розгляді апеляційним судом його заяви в порядку, передбаченому положеннями статей 459-467 КПК, які б були підставою для скасування оскаржуваного судового рішення з огляду на положення ст. 412 КПК, а також належним чином не обґрунтував своїх доводів у цій частині. 
 
Разом з цим, замість доводів щодо незаконності ухвали суду апеляційної інстанції, про перегляд якої ставиться питання у касаційній скарзі, ОСОБА_4 фактично посилається на порушення, допущені, на його думку, судами при ухваленні інших рішень щодо нього.  
Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Також, усупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга засудженого не містить чітких вимог до суду касаційної інстанції, викладених у відповідності 
з положеннями ст. 436 КПК. Частиною 1 ст. 436 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення. З урахуванням зазначеного, прохання засудженого щодо результатів розгляду касаційної скарги, не узгоджується з вимогами ст. 436 КПК.
За таких обставин на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу засудженого, надавши строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху 
і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                           ОСОБА_5                                    ОСОБА_3