ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 606/904/18	Головуючий у 1-й інстанції Ромазан Л.С. 	
Провадження № 22-ц/817/113/20 	Доповідач - Ткач З.Є.	
Категорія - 301030500 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2020 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд у складі колегії: 
головуючого Ткач З.Є. 
суддів:  Ткач О. І., Шевчук Г. М., 
за участю секретаря Костів Х.Ю. 
з участю представника ОСОБА_1 та Микулинецької селищної ради - Кузьменко І.О., Лящинської С.В. та її представника
ОСОБА_2 , 

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №606/904/18 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області на рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 16 листопада 2018 року, ухваленого суддею Ромазан Л.С., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області про усунення перешкод у здійсненні приватизації земельної ділянки та зобов`язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИВ:
У травні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, про усунення перешкод у здійсненні приватизації земельної ділянки та зобов`язання вчинити певні дії. 
Позов обґрунтовувала тим, що вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .
Рішенням виконавчого комітету Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області від 04 серпня 2017 року №682 «Про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 » надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,21 га, що розташована по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за рахунок земель житлової та громадської забудови, угіддя-земля одно-двоповерхової житлової забудови. 
На виконання вказаного рішення органу місцевого самоврядування нею виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яку без погодження акта приймання-зберігання межових знаків на зберігання суміжним землекористувачем ОСОБА_1 , подано для затвердження Микулинецькою селищною радою Теребовлянського району Тернопільської області. 
Проте проект землеустрою не затверджено, а рекомендовано їй звернутись до суду для вирішення питання в судовому порядку. 
Ураховуючи викладене, ОСОБА_3 , уточнивши позовні вимоги, просила суд: усунути перешкоди у здійсненні нею приватизації земельної ділянки площею 0,2069 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 шляхом надання права подальшого проведення приватизації без підпису суміжного землекористувача ОСОБА_1 ; зобов`язати Микулинецьку селищну раду Теребовлянського району Тернопільської області затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) про передачу їй у власність земельної ділянки площею 0,2068 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 без погодження меж із суміжним землекористувачем ОСОБА_1 .
Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 16 листопада 2018 року вирішено: «Позов задовольнити частково. 
Зобов`язати Микулинецьку селищну раду Теребовлянського Тернопільської області усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_3 права на приватизацію земельної ділянки площею 0.2068 га для будівництва та житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 без погодження меж із суміжним землекористувачем ОСОБА_1 та затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) про передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0.2068 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 без погодження меж із суміжним землекористувачем ОСОБА_1 . 
В позовних вимогах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 відмовити. 
Стягнути із відповідача Микулинецької селищної ради Теребовлянського району в користь ОСОБА_3 704,80 грн. судового збору.»
Не погодившись із даним рішенням представники ОСОБА_1 та Микулинецька селищна рада подали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просили рішення суду скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.
Мотивували тим, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення залишив поза увагою ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 лютого 2015 року, якою встановлено, що вона та ОСОБА_3 ніколи не були суміжними землекористувачами і Микулинецька селищна рада не повинна була визнавати межі земельних ділянок та встановлювати порядок користування.
Проте, провівши в судовому порядку поділ будинковолодіння, сторони не провели поділ земельної ділянки і не стали суміжними користувачами, що не дає права Микулинецькій селищній ради визначати межі земельних ділянок та встановлювати порядок їх використання.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 представник ОСОБА_3 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін. Вважає, що прийняттям Теребовлянським районним судом рішень від 15 травня 2017 року та від 09 березня 2016 року про визнання права власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на окреме будинковолодіння, відповідно за адресами АДРЕСА_2 , було припинено право спільної часткової власності на будинковолодіння по АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . З моменту припинення права спільної часткової власності в ОСОБА_3 виникло право на приватизацію земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 без згоди на це ОСОБА_1 , як співвласника будинковолодіння, а відтак і земельної ділянки.
04 серпня 2017 року рішенням №682 Микулинецької селищної ради, надано дозвіл ОСОБА_3 , на складання технічної документації із землеустрою за рахунок земель житлової та громадської забудови.
В судове засідання представник Микулинецької селищної ради та ГУ Держгеокадастру не з`явилися, однак про розгляд справи повідомлені в установленому законом порядку.
Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розвитку справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги підтримала, визнала доводи апеляційної скарги Микулинецької селищної ради, та пояснила, що причиною не погодження межі відповідачкою ОСОБА_1 є накладення частини земельної ділянки ОСОБА_5 на її частину ділянки, тому такі дії ОСОБА_1 слід визнати правомірними. За таких умов технічна документація ОСОБА_5 затвердженню не підлягає.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_2 доводи апеляційних скарги не визнали та пояснили, що ОСОБА_3 має право приватизацію земельної ділянки у розмірах і межах визначених проектом землеустрою. Просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
Вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до задоволення з наступних підстав.
Задовольняючи позов суд виходив з того, що відмовивши у прийнятті рішення про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд без погодження суміжного землекористувача ОСОБА_1 , Микулинецька селищна рада порушила право ОСОБА_3 на приватизацію земельної ділянки площею 0,2068 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані по АДРЕСА_1 . 
Крім того, суд зазначив, що непогодження сумісним землекористувачем ОСОБА_1 меж земельної ділянки не є підставою для прийняття органом місцевого самоврядування рішення про відмову у затвердженні технічної документації та передачі земельної ділянки у власність, оскільки погодження ОСОБА_1 меж земельної ділянки ОСОБА_3 не є її обов`язком згідно з вимогами земельного законодавства. Учасниками справи не подано суду даних про невідповідність розміру земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 , яку органом місцевого самоврядування виділено ОСОБА_3 для здійснення нею приватизації на підставі рішення цієї ради від 4 серпня 2017 року №682., а тому право ОСОБА_3 на приватизацію земельної ділянки відвідачем ОСОБА_1 не порушено. 
Колегія суддів з цими висновками не погоджується виходячи з наступного.
За змістом положень статті 122 ЗК України вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
Частиною першою статті 123 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Відповідно до вимог частин першої — третьої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами передбачений у статті 118 ЗК України.
Згідно з частинами шостою, сьомою зазначеної статті громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186 ЗК України. Повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок закріплені у статті 186-1 ЗК України.
Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.
Пунктом а) частини третьої статті 116 ЗК України встановлено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.
Встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належала 1/4 житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на майно серії САЕ №197535 від 13 жовтня 2011 року, яке видане виконавчим комітетом Микулинецької селищної ради Теребовлянського району та витягом про державну реєстрацію прав на вказане нерухоме майно від 13 жовтня 2011 року. 
Інша частина - 3/4 будинковолодіння належала ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Після смерті ОСОБА_6 належну їй частку в спірному будинковолодінні успадкувала позивачка ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про право власності за заповітом від 23 квітня 2013 року.
Рішенням Теребовлянського ранного суду Тернопільської області від 09 березня 2016 року у цивільній справі №606/68/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Микулинецька селищна рада Теребовлянського району про припинення права власності на 1/4 житлового будинку позов ОСОБА_1 задоволено, припинено право власності на 1/4 частину будинковолодіння та визнано за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . 
Рішенням Теребовлянського ранного суду Тернопільської області від 15 травня 2017 року у цивільній справі №606/341/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Микулинецька селищна рада Теребовлянського району, про виділення частки із домоволодіння, що перебуває у спільній частковій власності та визначення окремим будинковолодінням, право спільної часткової власності на вказане будинковолодіння припинено та ОСОБА_3 визнано власником житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 - власником житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 .
Також встановлено, що земельні ділянки перебувають в постійному користуванні сторін, що підтверджується виписками з погосподарських книг, копії яких надані в суді апеляційної інстанції.
Зокрема, згідно записів в погосподарських книгах за 1991-2000 роки за будинковолодінням, яким користувалась сім`я ОСОБА_7 , обліковувалась земельна ділянка площею 0,25 га. Згідно погосподарської книги №3 за рідною сестрою позивачки ОСОБА_6 , обліковувались земельні ділянки, в тому числі з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, - площею 0,21 га. 
Рішенням виконавчого комітету Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області від 04 серпня 2017 року №682 «Про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 » надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,21 га, що розташована по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за рахунок земель житлової та громадської забудови, угіддя-земля одно-двоповерхової житлової забудови.
На виконання вказаного рішення органу місцевого самоврядування за замовленням ОСОБА_3 ФОП ОСОБА_8 виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), якою розроблено план земельної ділянки, площею 0,2068 га.
Висновком постійної комісії з питань регулювання земельних відносин, охорони навколишнього середовища в складі голови комісії від 23 лютого 2018 року, затвердженого рішенням Микулинецької селищної ради Теребовлянського району номер 934 від 26 лютого 2018 року, ОСОБА_3 рекомендовано звернутись до суду для вирішення питань (порядку користування земельними ділянками) у судовому порядку.
Підставою для відмови була відсутність згоди суміжного землекористувача ОСОБА_1 (з посиланням на висновки Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладені в ухвалі від 18 лютого 2015 року у справі 36-42929св14.)
Крім того, матеріалами справи та поясненнями сторін встановлено, що частина земельної ділянки, яка включена в план земельної ділянки, що розроблений ФОП ОСОБА_8 за замовленням ОСОБА_3 , перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_1 , що стало підставою для відмови останньою у погодженні межі земельної ділянки.
Своє право на спірну частину земельної ділянки ОСОБА_3 обґрунтовувала тим, що в минулому вона була в правомірному користуванні її батька, однак після його смерті неправомірно була захоплена матір`ю відповідачки ОСОБА_1 , яка проживала з батьком.
Проте, в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази того, що право користування земельною ділянкою, яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_1 , перейшло до ОСОБА_3 одночасно з переходом права власності на 3/4 частини будинку після смерті батька та в порядку спадкування після смерті сестри ОСОБА_6 .
У зв`язку з цим, колегія суддів відхиляє доводи ОСОБА_3 про те, що відсутність згоди суміжного землекористувача не є підставою для відмови передачі у приватну власність земельної ділянки, площею 0,2068 га., оскільки вона не довела належними доказами, що ціла земельна ділянка, межі якої визначені в проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надані для затвердження Микулинецькій селищній раді, перебувала в її правомірному користуванні.
За цих обставин в Микулинецької селищної ради не було підстав для прийняття рішення про передачу ОСОБА_3 у власність земельної ділянки у межах, зазначених в технічній документації, інакше це б порушило вимоги п. а) ч. 3 ст. 116 ЗК України. 
Зобов`язавши Микулинецьку селищну раду затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) про передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,2068 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, суд першої інстанції не врахував вимоги закону щодо порядку передачі у приватну власність земельних ділянок, що перебувають у користуванні та докази у справі щодо фактичного та правомірного користування сторін ( ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ) земельними ділянками. 
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383 ЦПК України, Тернопільський апеляційний суд в складі колегії суддів, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги Казюк Ольги Стефанівни та Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області задовольнити.
Рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 16 листопада 2018 року скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області про усунення перешкод у здійсненні приватизації земельної ділянки та зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повна постанова складена 22 лютого 2020 року.

Головуючий:                                                Ткач З.Є.

Судді:                                                                 Ткач О.І.

                                                                       Шевчук Г.М.