УХВАЛА

20 лютого 2020 року 
м. Київ

справа №  922/3016/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:         Багай Н. О. - головуючого, Дроботової Т. Б., Зуєва В. А.,

розглянувши матеріали касаційної скарги фізичної особи - підприємця Руденка Олександра Олексійовича

на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 08.01.2020 у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АСС-Коростишівська паперова фабрика"

до фізичної особи - підприємця Руденка Олександра Олексійовича

про стягнення 658 371,02 грн,

за зустрічним позовом фізичної особи - підприємця Руденка Олександра Олексійовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АСС-Коростишівська паперова фабрика"

про стягнення 162 276,37 грн,

ВСТАНОВИВ:

07.02.2020 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга фізичної особи - підприємця Руденка Олександра Олексійовича на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 08.01.2020 про відмову у відкритті апеляційного провадження та визнання подання скаржником апеляційної скарги зловживанням процесуальними правами у справі №  922/3016/17, подана 13.01.2020 через Східний апеляційний господарський суд.

Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України від 15.01.2020 №  460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", що набрав чинності 08.02.2020, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Перевіривши матеріали касаційної скарги фізичної особи - підприємця Руденка Олександра Олексійовича, Верховний Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою на підставі пункту 2 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України з огляду на таке. 

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Як видно з ухвали Східного апеляційного господарського суду від 08.01.2020, скаржник подав апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.10.2017 у справі № 922/3016/17 про призначення судової експертизи. 

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.01.2020 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою фізичної особи - підприємця Руденка Олександра Олексійовича на ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.10.2017 у справі №922/3016/17; визнано подання цієї апеляційної скарги - зловживанням процесуальними правами; стягнуто в дохід Державного бюджету України з фізичної особи-підприємця Руденка Олександра Олексійовича штраф у розмірі 2 102,00 грн.

При цьому Східний апеляційний господарський суд, застосовуючи правову позицію, наведену в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.11.2018 у справі №54/239, зазначив, що апеляційна скарга на ухвалу господарського суду першої інстанції від 11.10.2017 подана майже через 3 роки, тобто після спливу більше одного року з дня складення повного тексту судового рішення, а пропуск процесуального строку не був пов`язаний з виключними обставинами, що передбачені пунктами 1 та 2 частини 2 статті 261 Господарського процесуального кодексу України, 

Відтак, імперативною нормою частини 2 статті 261 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній з 15.12.2017 року) встановлено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1)  подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Крім того, як установлено судом апеляційної інстанції, фізична особа - підприємець Руденко Олександр Олексійович вже звертався з тотожною апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.10.2017, але ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.05.2019, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 19.08.2019, відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Разом з тим, ухвала Господарського суду Харківської області від 11.10.2017 про призначення експертизи та зупинення провадження у справі станом на дату її оскарження, як у травні 2019 року, так і у листопаді 2019 року повністю вичерпала свою дію, про що достеменно було відомо скаржнику.

Однак, як установлено судом апеляційної інстанції, скаржник у справі №  922/3016/17 неодноразово подавав апеляційні скарги на судові рішення, які вичерпали свою дію, після спливу присічного строку для їх оскарження. 

При цьому колегія суддів врахувала, що скаржник здійснює подання як апеляційних скарг, так і касаційних скарг з недоліками (відсутність сплати судового збору, описів вкладення до цінного листа), наявність яких свідомо унеможливлює прийняття таких скарг до розгляду, і розцінюється як неналежна реалізація процесуальних прав, оскільки не може мати іншого ефекту для заявника, ніж передбаченого підпунктами 17.11 та 17.12 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України - зупинення провадження у справі у зв`язку з необхідністю направлення матеріалів справи до судів вищих інстанцій.

Згідно з частиною 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України, суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість касаційної скарги фізичної особи - підприємця Руденка Олександра Олексійовича на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 08.01.2020 у справі № 922/3016/17 та відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки в оскаржуваній ухвалі апеляційного суду правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись статтею 234 та пунктом 2 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд 

УХВАЛИВ:

1.          Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою фізичної особи - підприємця Руденка Олександра Олексійовича на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 08.01.2020 у справі №  922/3016/17.

2.          Повернути фізичній особі - підприємцю Руденку Олександра Олексійовича матеріали касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не  підлягає.

Головуючий                                                                                             Н. О. Багай

Судді                                                                                                          Т. Б. Дроботова  

                                                                                                                    В. А. Зуєв