КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                                                           
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., за участі:
секретаря судового засідання                              Бендюжик Ю.А. 
особи, яка притягається до відповідальності        ОСОБА_1 
захисника                                                             Щербини Є.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті  Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 25.10.2019, -
В С Т А Н О В И В
Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 25.10.2019  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 н.м.д.г., що становить 10 200 гривень із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 01 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 гривень 20 копійок.
 
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд поновити йому строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Дарницького районного суду міста Києва від 25.10.2019 та закрити провадження по даній справі за відсутністю в його діях складу правопорушення. 
В обґрунтування заявленого в межах апеляційної скарги клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначає, що він не був повідомлений судом про розгляд справи щодо нього і суд розглянув справу у його відсутність. Про оскаржуване наразі судове рішення йому стало відомо лише 18.11.2019, коли він отримав копію постанови, яку прийшла йому по пошті. 
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги ОСОБА_1 вказує, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження перебування ОСОБА_1 на місці водія та руху автомобіля, а також на недотримання працівниками поліції порядку направлення водія на огляд до медичного закладу. Зауважує, що судом не було допитано свідків.
 
Як встановлено судом першої інстанції 07.09.2019 о 05 год. 00 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем "Тойота", д.н.з. НОМЕР_1 , по вул.Срібнокільській у м.Києві з ознаками алкогольного сп?яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп?яніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.  
 
Першочергово судом вирішено клопотання ОСОБА_1 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження.
Так, згідно ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. 
Враховуючи те, що матеріали справи не містить доказів на підтвердження того, що Дарницький районний суд міста Києва повідомив належним чином  ОСОБА_1  про розгляд справи щодо нього і всупереч приписам ст.268 КУпАП розглянув справу у його відсутність, а також зважаючи, що апеляційну скаргу  ОСОБА_1  було подано в межах десятиденного строку з часу, коли йому стало відомо про прийняте судом рішення, приходжу до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, викладене ОСОБА_1  в апеляційній скарзі, за даних обставин підлягає задоволенню.
 
Заслухавши доповідь судді, доводи  ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, їх пояснення, дослідивши в присутності учасників письмові матеріали справи та відеозапис з нагрудної камери поліцейського, з`ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги,  а також доводи апеляції, суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Згідно ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Ст.280 КУпАП передбачено обов?язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Однак, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що даних вимог закону дотримано не було, що підтверджується слідуючим.
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР №253348 ОСОБА_1 ставиться в вину відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння.
Так, приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винним за ч.1 ст.130 КУпАП та піддаючи його адміністративному стягненню, суд в постанові вказав, що оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в порушенні вимог п.2.5. ПДР України доведена поза розумним сумнівом, оскільки останній будучи особою, яка керує транспортним засобом відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп?яніння. 
На переконання апеляційного суду висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки сул лише формально послався у постанові на те, що вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними по справі доказами, не конкретизував якими саме доказами, не надав вказаним доказам жодної оцінки. 
Так, ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений Інструкцією, затвердженою спільним Наказом МОЗ та МВС України від 09.11.2015 №1452/735 (далі ? Інструкція).
Згідно п.2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
П.6, 7. Розділу І Інструкції вказує, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі ? спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я. 
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП (далі ? заклад охорони здоров`я).
Згідно положень п.9 Розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Аналогічні правила, що визначають порядок проведення огляду водіїв стан сп?яніння, також закріплені в ст.266 КУпАП.
Натомість, такого порядку працівниками поліції, які здійснили зупинку  ОСОБА_1 та встановили ознаки перебування, на їх думку, останнього у стані алкогольного сп`яніння, дотримано не було.
Так, згідно долученого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР №253348 від 07.09.2019 відеозаписів з нагрудної камери поліцейського АА-00869,     АА-00752 слідує, що в присутності двох свідків поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп?янніння на приладі "Драгер", на що ОСОБА_1 погодився. Однак після декількох спроб ОСОБА_1 "продути" газоаналізатор поліцейський повідомив, що водій навмисне затягує час і запропонував ще раз "задути" "Драгер", у відповідь на що ОСОБА_1 повідомив, що він вже пробував, але у нього не виходить, на що поліцейський сказав, що такі дії ОСОБА_1 він оцінює як ухилення від проходження огляду і складати на нього протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на ст.130 КУпАП (а.с. 3).
Зазначеним відеозаписом підтверджується, що працівниками поліції не дотримано приписів ч.3 ст.266 КУпАП та вимог П.6, 7. Розділу І Інструкції, згідно яких у разі відмови водія від проходження огляду на місці зупинки поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів огляд проводиться в закладах охорони здоров?я. Проте, попри те, що ОСОБА_1 дійсно ухилявся від проходження огляду на місці його зупинки поліцейським з використанням газоаналізатора "Драгер", поліцейський не запропонував водію пройти огляд в медичному закладі та, відповідно, не забезпечив доставку водія до закладу охорони здоров?я.
При цьому, до письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відмову ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою приладу "Драгер" та у медичному закладі (лікаря-нарколога), суд відноситься критично, так як вони надруковані на заздалегідь підготовлених бланках, а відтак не відтворюють суб?єктивно сприйнятих вказаними свідками обставин.
Крім того, суд вважає слушними доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження виконання працівниками поліції вимог ч.1 ст.266 КУпАП про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що також свідчить про об?єктивну відсутність у поліцейських підстав вважати, що водій перебувала в стані алкогольного сп?яніння.
Інших доказів, які б підтверджували порушення водієм  ОСОБА_1 п.2.5. ПДР України, за що передбачено відповідальність ст.130 КУпАП, матеріали справи не містять.
У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Між тим, згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
З огляду на зазначений конституційний припис, а також зважаючи, що працівниками поліції не дотримано вимог Інструкції та правил ст.266 КУпАП щодо порядку направлення водія на огляд до медичного закладу,  що було достеменно встановлено судом в ході апеляційного перегляду справи, в той час як судом першої інстанції такі порушення залишено поза увагою, а отже допущено неповноту судового розгляду, то оскаржувана постанова Дарницького районного суду міста Києва від 25.10.2019 підлягає скасуванню, а провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП ? закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , зокрема про відсутність доказів на підтвердження керування ним транспортним засобом, за даних обставин перевірці не підлягають. 
Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 294 КУпАП, суддя -         
ПОСТАНОВИВ
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ? задовольнити, прийнявши апеляційну скаргу до розгляду.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Дарницького районного суду міста Києва від 25.10.2019, якою  ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення і стягненням судового збору, ? скасувати та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова   апеляційного суду  набирає законної сили  негайно після її  винесення, є остаточною  й оскарженню не підлягає.  
 
Суддя                                                                                                    Р.М. Ігнатов

Справа № 753/19047/19
Апеляційне провадження № 33/824/329/2020
Суддя у першій інстанції -  Скуба А.В.
Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.