П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

03 березня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 540/72/19	
Головуючий в 1 інстанції: Пекний А.С.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу, –

             ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі звернулось з адміністративним про стягнення суми податкового боргу, що нараховані згідно податкових повідомлень-рішень від 01.09.2016 на суму 19    562, 00 грн та від 30.06.2017 на суму 19    562, 00 грн.
Херсонський окружний адміністративний суд рішенням від 07 березня 2019 року у  справі № 540/72/19 стягнув з ОСОБА_1 податковий борг по орендній платі за землю з фізичних осіб в сумі 39   124, 00 грн. Вказане рішення суду набрало законної сили 11.06.2019.
13 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Херсонський окружний адміністративний суд рішенням від 18 липня 2019 року у справі №540/981/19 позов ОСОБА_1 задовольнив, визнав протиправними та скасував податкові повідомлення рішення від 30.06.2016 № 29905-0000 про визначення суми податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб у розмірі 19 562, 00 грн та від 22.06.2017 № 40815-0000 про визначення суми податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб у розмірі 19 562, 00 грн. Вказане судове рішення набрало законної сили 09.10.2019.
25 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Херсонського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі № 540/72/19.
Херсонський окружний адміністративний суд ухвалою від 29 листопада 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 07 березня 2019 року у справі за № 540/72/19 - повернув без розгляду.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просила її скасувати.
Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.
Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалення судового рішення про скасування податкових повідомлень-рішень після ухвалення судового рішення про стягнення боргу на підставі таких податкових повідомлень-рішень не є нововиявленими обставинами.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, в обґрунтування підстав для перегляду рішення за нововиявленими обставинами заявник зазначав, що факт неправомірності податкових повідомлень-рішень 30 червня 2016 року № 29905-0000 на суму 19 562, 00 грн та від 22 червня 2017 року № 40815-0000 на суму 19 562, 00 грн існував на час розгляду справи № 540/72/19, проте не міг бути встановлений судом при розгляді позову Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу. Зокрема, вимогою заявленого Головним управлінням ДФС у Херсонській області позову було стягнення податкової заборгованості, предметом доказування могли бути тільки обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими законодавство пов`язує можливість стягнення податкового боргу у судовому порядку, встановлення факту узгодженості грошового зобов`язання, наявності податкового боргу, його сплати у добровільному порядку тощо. При цьому, питання правомірності прийняття податкових повідомлень-рішень від 30 червня 2016 року № 29905-0000 на суму 19 562, 00 грн та від 22 червня 2017 року № 40815-0000 на суму 19 562, 00 грн, за якими ОСОБА_1 нараховано грошові зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб, не охоплювалися предметом позову контролюючого органу, оскільки рішення суб`єкта владних повноважень про нарахування відповідних зобов`язань не було предметом позову у даній справі, а отже у суду не було процесуальних повноважень у межах розгляду цієї справи здійснювати правовий аналіз прийнятих контролюючим органом податкових повідомлень-рішень. Отже, вказані обставини не були і не могли бути відомі ОСОБА_1 на час розгляду справи № 540/72/19. 
Вказане, на думку заявника, є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.
За змістом частини 2 статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.
Статтею 363 КАС України встановлено порядок і строк подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. 
Так, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 363 КАС України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про існування таких обставин з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу.
З огляду на викладене убачається, що заявник, звернувшись до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами лише 25.11.2019, пропустила встановлений процесуальним законодавством тридцятиденний строк. Разом з тим, заявник подала заяву про поновлення пропущеного строку, яка мотивована тим що результат розгляду апеляційної скарги у справі за № 540/981/19 позивачу не був відомий. А про набрання законної сили судовим рішення саме 09.10.2019 їй стало відомо 23.11.2019 з інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Разом з тим з Єдиного державного реєстру судових рішень убачається, що інформація про дату набрання судовим рішення законної сили 09.10.2019 оприлюднена 11.10.2019 (http://reestr.court.gov.ua/Review/84827068). 
Отже, звертаючись до суду із даної заявою лише 25.11.2019 заявником не наведено жодної обставини, яка б об`єктивно перешкоджала у зверненні до суду із заявою про розгляд справи за нововиявленими обставинами в межах строків, встановлених процесуальним законодавством, як і не надано жодного доказу на підтвердження таких обставин.
Також, суд вважає за необхідне вказати на те, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі “Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії” зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Слід зазначити, що ОСОБА_1 , звернувшись до суду із позовом про скасування податкових повідомлень-рішень, на підставі яких їй нараховані податкові зобов`язання та, будучи обізнаною про наявність судового рішення про стягнення з неї таких податків, не продемонструвала зацікавленість та готовність брати участь на усіх стадіях розгляду спору, яка безпосередньо стосується її прав.
В даному випадку регулювання з боку держави полягає у встановлені строків звернення з позовом до суду.
Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Отже, дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. 
Відтак, з огляду на відсутність у заяві про поновлення пропущеного строку будь-яких обґрунтованих обставин, які об`єктивно перешкоджали заявнику звернутись до суду в межах встановлених строків, а також відсутність доказів, суд відхиляє клопотання про поновлення строку, як необґрунтоване.   
Частиною 4 статті 366 КАС України встановлено, що ... заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами також повертається заявникові без розгляду, якщо заява подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 363 цього Кодексу, і суд відхилив клопотання про його поновлення.
Крім того, згідно зі статтею 361 КАС України, судове рішення може бути переглянуто за двох умов: істотність нововиявлених обставин для вирішення спору на час розгляду справи або розгляд справи і виявлення їх після прийняття судового рішення.
Так, колегія суддів звертає увагу заявника на положення статті 60 Податкового кодексу України, згідно з якими податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.
Наслідком набрання законної сили рішенням суду є набуття цим рішенням, зокрема, ознак обов`язковості (що передбачає обов`язок його виконання усіма органами, організаціями та посадовими особами) та виконуваності (тобто забезпечення законом права особи на примусове виконання рішення). Іншими словами, законна сила рішення суду є його правовою дією, яка проявляється в тому, що установлена рішенням наявність чи відсутність прав і фактів, на яких ці права ґрунтуються, є остаточною, а встановлені рішенням права та обов`язки підлягають беззаперечному здійсненню на вимогу правомочних осіб.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 816/905/16, № судового рішення в ЄДРСРУ 74821008.
Отже, враховуючи існування встановленого Податковим кодексом України порядку відкликання податкової вимоги при скасуванні повідомлення-рішення контролюючого органу, ухвалення судового рішення про скасування податкових повідомлень-рішень після ухвалення судового рішення про стягнення боргу на підставі таких податкових повідомлень-рішень має бути підставою для такого відкликання, та не може бути нововиявленими обставинами.
Відтак ОСОБА_1 має право ініціювати питання відкликання податкової вимоги про стягнення суми податкового боргу безпосередньо до податкового органу в порядку статті 60 Податкового кодексу України.
Стосовно посилань заявника на практику Європейського суду з прав людини щодо позбавлення приватної особи своєї власності, у даному випадку є недоречним з огляду на те, що заявником обрано невірний спосіб захисту своїх прав.
Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень процесуального права при вирішенні спірного питання не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, –

                                                 УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2019 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:                                                                              О.І. Шляхтицький

Суддя:                                                                                         Г.В. Семенюк

           Суддя:                                                                                         С.Д. Домусчі