Справа № 991/359/20
Провадження №11-сс/991/97/20
Слідчий суддя: ОСОБА_1 
Доповідач: ОСОБА_2 

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2020 року                                                                        місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20 січня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.01.2020 скаргу  ОСОБА_6 на рішення старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 від 28.12.2019 про закриття кримінального провадження № 52019000000000195 від 07.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 170 КК України, повернуто особі, яка її подала, як таку, що не підлягає розгляду у Вищому антикорупційному суді.
Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_6 23.01.2020 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального права. Стверджує, що його процесуальне право на подачу даної скарги реалізоване 13.01.2020, відтак, термін подачі скарги на постанову від 28.12.2019 про закриття кримінального провадження № 52019000000000195 від 07.03.2019 сплинув, і дана обставина позбавляє процесуального права на повторну подачу скарги. Також, вказує, що слідчий суддя при винесенні оскаржуваної ухвали не прийняв до уваги та не перевірив чи кримінальне провадження № 52019000000000195 від 07.03.2019 стосувалося лише злочину, відповідальність за яким передбачена ст. 170 КК України, чи воно стосувалося і вчинення інших кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення яких передбачена ч.2 ст.364, ч. 1 ст. 365, ч.2 ст.366, ч.2 ст.382, ч. 1 ст.396, ч.2 ст.15, ч.4 ст.27 КК України, які були описані в поданій заяві від 30.01.2019 за вих. № 2877/30. 
Просить вищевказану ухвалу слідчого судді від 20.01.2020 у провадженні № 1-кс/991/360/20 скасувати та зобов`язати Вищий антикорупційний суд повторно розглянути скаргу за вих. № 3758/12 від 13.01.2020 на постанову від 28.12.2019 про закриття кримінального провадження № 52019000000000195 від 07.03.2019 детективом УВК НАБУ ОСОБА_7 . 
ОСОБА_6 у судове засідання не прибув, будучи повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином. До початку судового засідання подав через канцелярію суду клопотання про проведення судового засідання без участі заявника, свою апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі. В доповнення до апеляційної скарги зазначив про те, що серед перерахованих ним кваліфікаційних статей вчиненого детективом НАБУ злочину за ст. 170 КК України, в його заяві є ст. 364, 368 КК України. Стверджує, що сам факт невнесення до ЄРДР усіх статей вчиненого злочину не може стати підставою для зміни підслідності, про що зазначив детектив в оскаржуваній постанові. 
Детектив та прокурор у судове засідання не прибули, будучи повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином, однак відповідно до приписів ч. 4 ст. 405 КПК України їх неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні визначений Кримінальним процесуальним кодексом України.
Главою 26 КПК України визначено порядок, строк та процедуру розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора під час досудового провадження.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, окрім іншого, постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження.
Частиною 1 статті 306 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
Отже, скарги на постанову про закриття кримінального провадження розглядаються за місцем знаходження органу досудового розслідування тим судом, під територіальною юрисдикцією якого знаходиться цей орган.

Постановляючи ухвалу про повернення скарги  ОСОБА_6 на постанову від 28.12.2019 про закриття кримінального провадження № 52019000000000195 від 07.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 170 КК України, слідчий суддя дійшов висновку, що  ОСОБА_6 оскаржує рішення детектива щодо кримінального правопорушення, передбаченого ст. 170 КК України, склад якого не віднесено до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду.

Вказаний висновок відповідає положенням Закону та встановленим обставинам.

Відповідно до ч.1 ст. 33-1 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.
Згідно з приміткою до ст. 45 КК України корупційними злочинами відповідно до цього Кодексу вважаються злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.

Відповідно до оскаржуваної ОСОБА_6  постанови про закриття кримінального провадження, детективом Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 розглядалися матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 52019000000000195 від 07.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 170 КК України. Тобто, за умисне перешкоджання законній діяльності професійних спілок, політичних партій, громадських організацій або їх органів. 

Однак, вказане кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 170 КК України, не входить до переліку статей, які згідно зі ст. 33-1 КПК України визначають предметну підсудність Вищого антикорупційного суду.
Згідно з ч.2 ст.33-1 КПК України слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті КПК України.

З наведеного слідує, що, оскільки слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, а скарга на постанову про закриття кримінального провадження стосується злочину, який не є підсудним Вищому антикорупційному суду, слідчий суддя Вищого антикорупційного суду не може здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні щодо злочину, не віднесеного до підсудності вказаного суду. 

Відповідно до п.2 ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.
А тому, так як скарга подана до Вищого антикорупційного суду з порушенням правил предметної підсудності, слідчий суддя правильно повернула скаргу, роз`яснивши право звернення до відповідного суду.

Посилання ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на неможливість реалізації в майбутньому його процесуального права на повторне оскарження вказаної постанови від 28.12.2019 про закриття кримінального провадження № 52019000000000195 від 07.03.2019 у зв`язку зі сплином терміну на її оскарження, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки кримінальний процесуальний закон не позбавляє заявника повторно звертатися до слідчого судді зі скаргою, з клопотанням про поновлення процесуального строку на оскарження постанови про закриття кримінального провадження.

Також, безпідставним є твердження в апеляційній скарзі що слідчий суддя при винесенні оскаржуваної ухвали не прийняв до уваги та не перевірив чи кримінальне провадження № 52019000000000195 від 07.03.2019 стосувалося лише злочину, відповідальність за яким передбачена ст. 170 КК України, чи воно стосувалося і вчинення інших кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення яких передбачена ч.2 ст.364, ч. 1 ст. 365, ч.2 ст.366, ч.2 ст.382, ч. 1 ст.396, ч.2 ст.15, ч.4 ст.27 КК України, які були описані в поданій заяві від 30.01.2019 за вих. № 2877/30, так як предметом оскарження є постанова про закриття кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 52019000000000195 від 07.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 170 КК України. 

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
В силу вимог п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Колегія суддів зазначає, що мотиви та висновки, викладені в оскаржуваній ухвалі слідчого судді стосовно постанови  детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України про закриття кримінального провадження,  є законними та обґрунтованими, відповідають фактичним даним, встановленим як під час досудового розслідування, так і в процесі судового розгляду скарги, а доводи  ОСОБА_6 щодо неповноти досудового розслідування та невірних висновків детектива при закритті кримінального провадження не спростовуються висновків слідчого судді про те, що апеляційна скарга не підлягає розгляду у Вищому антикорупційному суді. 

Керуючись ст.ст. 33-1, 372, 376, 392, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 – залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20 січня 2020 року, якою скаргу  ОСОБА_6 , на рішення старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 від 28.12.2019 про закриття кримінального провадження № 52019000000000195 від 07.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 170 КК України, повернуто особі, яка її подала, як таку, що не підлягає розгляду у Вищому антикорупційному суді – залишити без змін.
Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:                                                  ОСОБА_2 

Судді:                
ОСОБА_3 

ОСОБА_4