ПОСТАНОВА
Іменем України

27 лютого 2020 року 
м. Київ
справа №140/1832/19
провадження №К/9901/24909/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А.,
суддів: Стеценко С.Г., Стародуба О.П.,

розглянув у попередньому судовому засіданні адміністративну справу 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 02.07.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.08.2019 
у справі №140/1832/19 
за позовом ОСОБА_1 
до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», 
третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
I. РУХ СПРАВИ
1.  ОСОБА_1 звернулася з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання відповідача внести дані про ОСОБА_1 до переліку (реєстру) як вкладника ПАТ «Банк Михайлівський» та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, яка має право на відшкодування коштів на поточному рахунку № НОМЕР_1 на суму 30710,73 грн.
2. Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 02.07.2019, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.08.2019, позовну заяву залишено без розгляду з мотивів пропуску позивачем строку звернення до суду.
3. У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
II. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
4. Повертаючи позову заяву, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, зазначив, що позивач з лютого 2017 року обізнана про дії, в тому числі бездіяльність та рішення, які вчиняв відповідач, однак, протягом тривалого часу не вчинила дій щодо їх оскарження.
IІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
5. У своїй касаційній скарзі відповідач стверджує, що позивач помилково зверталась за захистом своїх прав до суду цивільної юрисдикції, а тому має право на поновлення строку звернення до адміністративного суду. Окремо зазначає, що юрисдикція спорів фізичних осіб з Фондом гарантування вкладів фізичних щодо виплати гарантованих державою сум відшкодування банківських вкладів тривалий час була невизначеною, що додатково свідчить про поважність пропуску позивачем строку звернення до суду. На думку позивача, відмова судів поновити їй строк звернення до суду перешкоджає в здійсненні конституційного права на судовий захист.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
6. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, вважає за необхідне зазначити наступне.
7. Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
8. Відповідно до частини третьої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
9. Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
10. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 23.01.2017 Уповноважена особа Фонду на адресу ОСОБА_1. надіслала лист № ЗГ1/8182, яким позивача повідомлено про те, що переказ коштів (транзакція) здійснений ТзОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19.05.2016 року в сумі 30000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-043-000221820 від 14.04.2016 року» та в сумі 710,73 грн. з призначенням платежу «Оплата процентів по договору № 980-043-000221820 від 14.04.2016 року» на рахунок, який належить позивачці є нікчемним. Цей лист отриманий позивачем 30.01.2017.
11. 12.06.2017 Уповноважена особа Фонду на адресу ОСОБА_1. надіслала лист №ЗГ/20553, яким позивача повідомлено про те, що правові підстави для включення ОСОБА_1 до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
12. 04 липня 2018 Уповноважена особа Фонду на адресу ОСОБА_1. надіслала лист №ЗГ1 «К»/2943, яким позивача повідомлено про те, що вона не включена до Переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
13. До адміністративного суду за захистом своїх права позивач звернулась                                      06 червня 2019 року.  
14. Колегія суддів вважає вірним висновок судів попередніх інстанцій, що починаючи з лютого 2017 (після отримання листа від 23.01.2017) позивач знала про порушення своїх прав щодо не включення її до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і була повідомлена про нікчемність правочину, укладеного з                    ПАТ «Банк Михайлівський» та транзакцій з переказу коштів на рахунок позивача ТОВ «ІРЦ» та не була позбавлена можливості своєчасно звернутись із відповідним позовом до суду за захистом своїх прав. 
15. Відносини позивача і відповідача не носять триваючого характеру, оскільки стверджуване позивачем порушення є вчиненим з моменту подання до виконавчої дирекції Фонду переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.
16. Тобто в даному випадку з моменту подання переліку рахунків відсутні підстави вважати, що відповідач в майбутньому самостійно вирішить спірне питання інакше.
17. У касаційній скарзі позивач наголошує, шо у зв`язку з неоднозначною судовою практикою зверталася з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» до Луцького міськрайонного суду Волинської області в порядку цивільного судочинства та ухвалою цього суду від 06.05.2019 у справі № 161/7302/19 відмовлено у відкритті провадження у справі за її позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський», з огляду на те, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Зазначене, на думку позивача, має наслідком наявність підстав для поновлення їй строку звернення до суду з цим позовом.
18. Такі твердження позивача обґрунтовано відхилені судами, оскільки звернення до суду в порядку цивільного судочинства через 2 роки після повідомлення позивача про нікчемність правочину та транзакцій без поважних причин не свідчить про поважність причин пропуску строку звернення до суду, враховуючи те, що позивач, починаючи з лютого 2017 року достеменно знала про не включення її даних до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Банк Михайлівський» у зв`язку з визнанням транзакції щодо перерахування коштів нікчемною.
19. Посилання позивача як на поважну причину пропуску строку звернення до суду на правову невизначеність юрисдикції справ за участю Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суди вірно до уваги не прийняли, оскільки Велика Палата Верховного Суду України ще у постанові від 12 квітня 2018 року у справі № 820/11591/15 зазначила, що спір стосовно формування переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду та затвердження реєстру вкладників для здійснення гарантованих виплат є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів. 
20. Невизначеність законодавства не перешкоджала позивачу звернутися до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів, проте ОСОБА_1 цього зроблено не було.
21. Верховний Суд звертає увагу на те, що поважними причинами пропуску строку на звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.
22. За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності підстав для залишення позовної заяви без розгляду. Доводи касаційної скарги висновків суду першої та апеляційної інстанцій не спростовують.
23. Відповідно до статті 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 343, 356 КАС України, Суд -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 02.07.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.08.2019 у справі №140/1832/19 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                          А.А. Єзеров
Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб
Суддя                                                                                                              С.Г. Стеценко