ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року	  м. Одеса	Справа № 916/617/17	
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №1
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:
   головуючого судді Савицького Я.Ф.,
             суддів Головея В.М.,
                                                           Разюк Г.П.,
секретар судового засідання – Щербатюк О.В.
за участю представників учасників судового процесу:
від позивача: Тімчишин С.Д., за довіреністю;
від Петрової С.О.: не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Южненської міської ради Одеської області
на ухвалу Господарського суду Одеської області
від 17 грудня 2019 року (повний текст складено 23.12.2019р.)
по справі № 916/617/17
за позовом Южненської міської ради Одеської області
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Горєвої Любові Іванівни
про стягнення 290404,81 грн., -

колегія суддів суду першої інстанції: головуючий суддя – Смелянець Г.Є., судді: Літвінов С.В., Невінгловська Ю.М.час та місце винесення ухвали: 17.12.2019р., м. Одеса, просп. Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області
Учасники процесу належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.
В судовому засіданні 26.01.2020р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

06.12.2019 року Южненська міська рада Одеської області (позивач, стягувач) звернулась до Господарського суду Одеської області із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просила суд замінити сторону у виконавчому провадженні №54517433, яке було відкрито на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 14.06.2017р. у справі №916/617/17, з Фізичної особи-підприємця Горєвої Любові Іванівни на її правонаступника - ОСОБА_1 Олексіївну.
Заява мотивована тим, що 15.08.2017р. Южненським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №54517433 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Горєвої Л.І. грошової суми у розмірі 290  404,81 грн. на виконання наказу Господарського суду Одеської області у справі №916/617/17, однак, у зв`язку зі смертю 11.05.2019 року ОСОБА_2 , приватний нотаріус Южненського міського нотаріального округу Одеської області Валігурський М.М. 25.11.2019 року видав свідоцтво №2208 про право на спадщину за законом на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 .
У зв`язку з цим, позивач вважає, що ОСОБА_3 , у відповідності до приписів ст. 1231 Цивільного кодексу України, є правонаступником боржника.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.12.2019р. у справі №916/617/17 (головуючий суддя – Смелянець Г.Є., судді: Літвінов С.В., Невінгловська Ю.М.) відмовлено у задоволенні заяви Южненської міської ради Одеської області про заміну сторони виконавчого провадження у справі №916/617/17.
У вказаній ухвалі суд першої інстанції зазначив, що в даному випадку він позбавлений можливості визначення чи перекриває вартість боргів померлого боржника вартість успадкованого ОСОБА_3 майна боржника, а тому, враховуючи приписи статті 1282 Цивільного кодексу України, підстави для заміни сторони у виконавчому провадженні №54517433 є недоведеними.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Южненська міська рада Одеської області звернулась безпосередньо до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.12.2019р. по справі №916/617/17 скасувати та винести нову ухвалу, якою замінити сторону у виконавчому провадженні №54517433 з фізичної особи-підприємця Горєвої Любові Іванівни, ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на її правонаступника – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції суперечить нормам матеріального права та ухвалена з неправильним застосуванням норм процесуального права.
Так, Южненська міська рада Одеської області зазначає, що до теперішнього часу апелянт не отримував від виконавчої служби постанови про закінчення виконавчого провадження №54517433 від 19.11.2019 року.
Крім того, позивач вказує, що Южненський міський відділ ДВС ГТУЮ в Одеській області після отримання свідоцтва про смерть боржника мав застосувати статтю 34 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: зупинити вчинення виконавчих дій та звернутись до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому ч.5 статті 15 цього Закону.
Також, апелянт вважає, що суд повинен залучити до участі у справі правонаступника відповідного учасника на будь-якій стадії судового процесу, тобто, заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження.
Стягувач зазначає, що суд першої інстанції, акцентував свою увагу на ч.4 ст. 1231 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину. Проте, апелянт наполягає на тому, що спадкоємниць має право звернутись з позовом до суду щодо зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), розмір відшкодування майнової шкоди (збитків) та моральної шкоди відповідно до частини п`ятої статті 1231 Цивільного кодексу України, або взагалі відмовиться від спадщини згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України, якщо розмір відшкодування майнової шкоди (збитків) та моральної шкоди є непомірно великими порівняно з вартістю рухомого чи нерухомого майна яке було одержане ним у спадщину.
Більш детально доводи апеляційної Южненської міської ради Одеської області викладені в апеляційній скарзі.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.01.2020р. апеляційну скаргу Южненської міської ради Одеської області на ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.12.2019р. по справі №916/617/17 залишено без руху, встановлено апелянту строк для усунення недоліків, виявлених при поданні апеляційної скарги.
Після надходження до суду апеляційної інстанції доказів сплати судового збору, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.02.2020р. було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Южненської міської ради Одеської області на ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.12.2019р. про відмову у заміні сторони виконавчого провадження у справі №916/617/17, розгляд справи призначено на 26.02.2020 року.
17.02.2020р. до Південно-західного апеляційного господарського суду від ОСОБА_3 , яка є правонаступником Фізичної особи-підприємця Горєвої Любові Іванівни - відповідача у даній справі, надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому правонаступник не погоджується з її доводами та просить суд апеляційної інстанції залишити ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.12.2019р. у справі №916/617/17 без змін, а апеляційну скаргу Южненської міської ради Одеської області - без задоволення.
В судовому засіданні 26.02.2020 року представник Южненської міської ради надав пояснення та підтримав доводи апеляційної скарги. Представники відповідача та Петрової С.О. в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.
Частиною 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених  про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, а їх явка обов`язковою не визнавалась, судова колегія вважає можливим розглянути апеляційну скаргу у відсутності останніх за наявними у справі доказами.
Згідно з частиною першою статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.
Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Згідно зі ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Одеської області від 14.06.2017 року було частково задоволено позов Южненської міської ради Одеської області до Фізичної особи-підприємця Горєвої Любові Іванівні, а саме: стягнуто з Фізичної особи-підприємця Горєвої Любові Іванівні на користь Южненської міської ради Одеської області 203  211,47 грн. збитків за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів.
Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 26.07.2017р. було задоволено апеляційну скаргу Южненської міської ради Одеської області на вказане рішення суду першої інстанції. Останнє було частково скасовано; позовні вимоги Южненської міської ради Одеської області повністю задоволені; стягнуто з Фізичної особи-підприємця Горєвої Любові Іванівні на користь Южненської міської ради Одеської області збитки у розмірі 290  404,81 грн.
01.08.2017 року на виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 26.07.2017р. у справі № 916/2437/17 було видано відповідний наказ, на підставі якого було відкрито виконавче провадження №54517433. 
Матеріали справи свідчать, що 25.11.2019 року приватний нотаріус Южненського міського нотаріального округу Одеської області Валігурський М.М., у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , видав свідоцтво №2208 про право на спадщину за законом, відповідно до якого, зокрема, дочка боржниці – ОСОБА_3 є спадкоємицею нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 1577,9 кв. м. Вищезазначена нежитлова будівля належала померлій на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 1295, виданого 23.12.2008 року Виконавчим комітетом Южненської міської ради.
При цьому, як вбачається з матеріалів справи, оцінка спадкового майна при оформленні спадщини не проводилась (а.с. 199).
Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №190141398 від 25.11.2019р., об`єкт нерухомого майна (нежитлова будівля загальною площею 1577,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 ) належить ОСОБА_4 Світлані ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про спадщину від 25.11.2019.
19.11.2019 року Южненський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, керуючись вимогами п. 3 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України “Про виконавче провадження”, виніс постанову про закінчення виконавчого провадження №54517433 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Горєвої Л.І. грошової суми у розмірі 290  404,81 грн. на виконання наказу Господарського суду Одеської області від 01.08.2017 року у справі №916/617/17, в зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_2 .
Вищевикладені обставини сталі підставою звернення Южненської міської ради Одеської області до Господарського суду Одеської області із відповідною заявою про заміну сторони виконавчого провадження.
Заслухавши пояснення представника Южненської міської ради Одеської області, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд зазначає наступне.
Щодо заперечення апелянта проти закінчення виконавчого провадження.
Як вже зазначалось вище, стягувач вважає, що Южненський міський відділ ДВС ГТУЮ в Одеській області після отримання свідоцтва про смерть боржника повинен був зупинити, а не закінчити вчинення виконавчих дій та звернутись до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому ч.5 статті 15 цього Закону.
Звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону України «Про виконавче провадження» передбачено частиною п`ятою статті 34 вказаного Закону.
Відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Крім того, пунктом 2 розділу 12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, передбачено, що у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду.
При цьому, у постанові Верховного Суду від 25.04.2018р. у справі №2-н-148/09 зазначено, що заінтересованою особою слід вважати нового кредитора (правонаступника).
Аналізуючи зазначену норму чинного законодавства, апеляційна колегія вказує, що вона чітко встановлює право (а не обов`язок) виконавця звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником на підставі заяви сторони у виконавчому провадженні.
При цьому, апелянтом не зазначено, що стягувачем така заява була надана виконавцю, а у матеріалах справи відсутні докази існування відповідної заяви.
Водночас, частино першою статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено вичерпний перелік підстав для закінчення виконавчого провадження.
Так, за п.3 ч.1 ст. 39 цього Закону, виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувана чи боржника.
Отже, законодавець передбачив в якості підстави для закінчення виконавчого провадження для юридичної особи - її припинення за умови, що виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва; для фізичної особи виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувана чи боржника. При цьому, законодавець не допускає інших варіантів, зазначаючи, зокрема, що у разі смерті, виконавче провадження підлягає виключно - закінченню.
На підставі вищезазначеного судова колегія також звертає увагу на зауваження апелянта щодо можливості заміни сторони правонаступником на будь-якій стадії процесу, тобто і при відсутності виконавчого провадження.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що Южненська міська рада Одеської області не наводить посилань на таке твердження, однак, такий висновок був визначений Верховним Судом у постанові від 25.04.2018р. у справі №2-н-148/09
У даній постанові Верховний Суд вказав, що по своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.  У зв`язку заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник). 
Отже, зазначений висновок Верховного Суду стосується питання щодо заміни кредитора (юридичної особи) поза межами виконавчого провадження у зобов`язанні на підставі відступлення права вимоги.
Таким чином, у даному випадку посилання апелянта на те, що заміна сторони правонаступником і при відсутності виконавчого провадження є безпідставним.
Разом з тим, відповідно до ч.4 ст. 1231 Цивільного кодексу України майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину. Ця норма перекликається з ч. 1 ст. 1282 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. 
Як вже було зазначено вище, у матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо оцінки спадкового майна, тобто його вартість на даний час не визначена.
Зазначена обставина позбавляє суд апеляційної інстанції можливості визначити обсяг зобов`язань ОСОБА_3 перед позивачем, які обмежені вартістю цього майна, отриманого останньою у спадок.
У зв`язку з цім, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що враховуючи неможливість суду визначити чи перекриває вартість боргів померлого боржника вартість успадкованого ОСОБА_3 майна боржника, наявна недоведеність підстав для заміни сторони у виконавчому провадженні №54517433. 
Посилання Южненської міської ради Одеської області на те, що спадкоємець має право звернутись з позовом до суду щодо зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), розмір відшкодування майнової шкоди та моральної шкоди відповідно до статті 1231 Цивільного кодексу України, або взагалі відмовитись від спадщини згідно зі ст. 1268 Цивільного кодексу України, апеляційна колегія вважає безпідставним з огляду на те, що позивачем надано заяву з вимогою заміни сторони виконавчого провадження, а не вимогою щодо встановлення прав та обов`язків спадкоємців у разі прийняття спадщини. 
Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа  "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).
Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  1950 року (далі - Конвеція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського Суду з прав людини у справі  "Трофимчук проти України", no. 4241/03, від 28.10.2010 року).
Колегія суддів зауважує, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд. Однак ця стаття не закріплює будь-яких правил допустимості доказів чи правил їх оцінки, а тому такі питання регулюються передусім національним правом і належать до компетенції національних судів.
Для того, щоб судовий розгляд був справедливим, як того вимагає п. 1 ст. 6 Конвенції, суд зобов`язаний належним чином вивчити та перевірити зауваження, доводи й докази, а також неупереджено їх оцінити на предмет того, чи будуть вони застосовуватися в рішенні суду.
Згідно вимог ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Приписами статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Водночас, згідно з нормами ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Разом з тим, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду вищевикладене, судова колегія зазначає, що наведені Южненською міською радою Одеської області у апеляційній скарзі доводи не можуть бути підставами для скасування оскаржуваної ухвали і ухвалення нового рішення, оскільки вони спростовуються встановленими у справі обставинами, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржниками норм матеріального та процесуального права.
Згідно ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, здійснивши апеляційний перегляд ухвали суду тільки в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду, вважає апеляційну скаргу Южненської міської ради Одеської області необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Одеської області від 17.12.2019 року про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження у справі №916/617/17 відповідає обставинам справи та вимогам закону і достатніх правових підстав для її скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на апелянта.
Керуючись ст.ст. 255, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Южненської міської ради Одеської області на ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.12.2019 року про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження у справі №916/617/17 залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.12.2019 року про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження у справі №916/617/17 залишити без змін.
Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.
Повний текст постанови підписаний 27.02.2020р.

Головуючий суддя                                                                      Савицький Я.Ф.

Суддя                                                                                          Головей В.М.

        Суддя                                                                                          Разюк Г.П.