ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 р.	Справа № 520/7575/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  Жигилія С.П. ,
за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.,
представника позивача: Крючко О.В.,
представника відповідача: Гріньова Р.О., 
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариство "Концерн АВЕК та КО" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.09.2019 року, (головуючий суддя І інстанції: Тітов О.М., повний текст складено 26.09.2019 року) по справі № 520/7575/19
          за позовом          Приватного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та КО"  
          до          Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради                  
          про скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Концерн АВЕК та КО" ( далі - позивач, ПрАТ «Концерн АВЕК та КО») звернулось до суду з позовом, в якому просило :
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №114/1664/0/2050-19-П від 19.07.2019 р., винесену Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради.       
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.09.2019 р. у задоволенні позову відмовлено.
Позивач, не погодившись із рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про не врахування судом першої інстанції порушення процедури проведення перевірки; вчинення позивачем дій щодо усунення порушень, зазначених в приписі;  відсутності доказів наявності будівлі на час перевірки в незмінному стані та  доказів  фотофіксації порушення.     
Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради (далі - відповідач)  надала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила  апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Представник відповідача  в судовому засіданні просив  залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що з 20.06.2018 р. по 27.06.2018 р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради  проведено позапланову перевірку  щодо дотримання ПрАТ «Концерн АВЕК та КО» вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, за результатами якої складено акт № 637-А від 27.06.2018 р. (84-93).
Актом перевірки встановлено, що по просп. Ювілейному у м. Харків (кадастровий номер земельної ділянки 6310136600:09:001:0006) самочинно збудовано нежитлову будівлю літ. «АА-1», яка має ознаки класу наслідків (відповідальності) СС-1, без набуття права на виконання будівельних робіт. Згідно технічного паспорту, виготовленого ДП «Земельно-проектне бюро» ТОВ «АГ Ріелті», інв. справа № 2 від 05.10.2017 громадський будинок нежитлова будівля літ. «АА-1» по просп. Ювілейному у м. Харкові загальною площею 313,8 кв.м, торгівельною площею 313,8 кв.м самочинно збудована у 2009 році. В ході перевірки позивачем - ПрАТ "Концерн АВЕК та КО" відповідачу не було представлено документів, що надають право на виконання будівельних робіт з будівництва нежитлової будівлі літ. «АА-1», розташованої по просп. Ювілейному у м. Харкові (кадастровий номер земельної ділянки 6310136600:09:001:0006).   
27.06.2018 р. відповідачем винесено припис № 637-Пр-У про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, яким  встановлено, що по просп. Ювілейному у м. Харків (кадастровий номер земельної ділянки 6310136600:09:001:0006) у 2009 р. самочинно збудовано нежитлову будівлю літ. «АА-1», яка має ознаки класу наслідків (відповідальності) СС-1, без набуття права на виконання будівельних робіт, що є порушенням ст. 29 Закону України «Про планування і забудову території», закон діяв до 12.03.2011 р., на даний час п. 1 ч. 1 ст. 34, ч.ч. 1, 2 ст. 36 Закону України  Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", абз. 2 п. 5, п. 13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 466 від 13.04.2011 р. Вимагається усунути допущене порушення  в термін до 27.08.2018 р. (а.с.83). 
З 24.06.2019 р. по 08.07.2019 р. відповідачем проведено позапланову перевірку  щодо дотримання ПрАТ «Концерн АВЕК та КО»  на об`єкті  «Нежилова будівля літ «АА-1» по просп. Ювілейному у м. Харкові (кадастровий номер земельної ділянки 6310136600:09:001:0006)»щодо виконання вимог припису № 637-Пр-У від 27.06.2018 р., за результатами якої складено акт № 468-А від 08.07.2019 року  (а.с.14-23).
В акті перевірки зазначено, що встановлено наявність нежитлової будівлі літ. «АА-1» на зазначеній земельній ділянці. В єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів Державної архітектурно-будівельної інспекції України, розміщеному на офіційному сайті Держархбудінспекції України, інформація щодо нежитлової будівлі літ «АА-І» по просп. Ювілейному у м. Харкові (кадастровий номер земельної ділянки 6310136600:09:001:0006) відсутня. До теперішнього часу інформація про виконання вимог припису № 638-Пр-У від 27.06.2018 р. до Інспекції не надходила. ПрАТ «Концерн АВЕК та КО» не представлено документів, що підтверджують виконання вимог зазначеного припису. Отже, вимоги припису № 638-Пр-У від 27.06.2018 р. не виконано.
08.07.2019 р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності(а.с 24-25).
19.07.2019 року ПрАТ «Концерн АВЕК та КО» визнано винним  у вчиненні правопорушення , передбаченого абз. 2 п. 1 ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф в сумі 30105,00 грн., про що свідчить  постанова №114/1664/0/250-19-П  (а.с 26-27).     
Не погоджуючись  з постановою відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що доказів виконання припису № 637-Пр-У від 27.06.2018 року позивачем не надано, а тому постанова Інспекції про накладення штрафу є правомірною.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб`єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначена Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (далі - Порядок №553).
Відповідно до п. 5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Відповідно п. 7 Порядку позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки, зокрема є, перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю.
Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки.
Згідно приписів п.п. 15-17 Порядку № 553 форми актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджуються Мінрегіоном.
За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.
У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акту перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис). У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.
Відповідно п. 19 Порядку № 553, припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.
За приписами п. 21 Порядку № 553, якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акта. У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис. У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.
У відповідності до п. 14 Порядку № 553 суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний, зокрема, "виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.
Згідно з абз. 1 п. 1 ч. 6 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" суб`єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу, зокрема, за невиконання приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил - у розмірі п`ятнадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Згідно ст.ст.1, 3 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" передбачено, що правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб`єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.
Справи про правопорушення, передбачені цим Законом, розглядаються, зокрема, виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.
Накладати штраф в межах та відповідно до вимог, визначених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", мають право від імені органів державного архітектурно-будівельного контролю керівники виконавчих органів з питань державного архітектурно-будівельного контролю міських рад.
Відповідно до положень Порядку накладення штрафів за прпвопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 р. № 244 (далі - Порядок № 244) справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - справа) розглядається посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи.
Згідно з п. 22 Порядку № 244 за результатами розгляду справи посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, приймає одну з таких постанов: постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності; постанову про закриття справи щодо накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.
Судовим розглядом встановлено, що підставою для притягнення підприємства позивача до відповідальності слугувало невиконання ним вимог припису від 27.06.2018 р. № 637-Пр-У.
Так, в припису від 27.06.2018 року зазначено, що під час  позапланової перевірки (акт № 637-А від 27.06.2018р.) на об`єкті "Нежитлова будівля літ. "АА-1" по просп. Ювілейному у м. Харкові" (кадастровий номер земельної ділянки 6310136600:09:001:006) встановлено, що по пр. Ювілейному у м. Харкові (кадастровий номер 6310136600:09:001:0006) у 2009р. самочинно збудовано нежитлову будівлю літ. "АА-1", яка має ознаки класу наслідків (відповідальності) (СС-1), без набуття права на виконання будівельних робіт, що в свою чергу, є порушенням вимог ст. 29 Закону України "Про планування і забудову територій" (Закон діяв до 12.03.2011 р.) та на цей час є порушенням п. 1 ч. 1 ст. 34, ч. 1, 2 ст. 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", абз. 2 п. 5, п. 13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 466 від 13.04.2011 р. Приписом вимагалося усунути виявлені порушення у строк до 27.08.2018 р.(а.с.83)
На момент розгляду справи в суді першої інстанції та апеляційної інстанції вимоги цього припису виконані не були, порушення не усунені, що позивачем фактично не заперечується.
Посилання апелянта на порушення процедури проведення перевірки, за результатами якої винесено постанову про накладення штрафу, зокрема, доводів щодо відсутності доказу фіксації проведення перевірки, про який зазначено в акті перевірки,  колегія суддів вважає помилковими, оскільки в матеріалах справи міститься фотознімок об`єкту,  який є додатком до акту перевірки.
Судовим розглядом встановлено, що акт та протокол містять детальний опис виявлених порушень.
Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.
Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення.
Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.
Отже, колегія суддів, не применшуючи значення необхідності дотримання встановленої законодавством процедури ухвалення того чи іншого рішення, вважає, що порушення такої процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.
Аналогічний вимір суттєвості порушень застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у своїх рішеннях демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду. Метод «оцінки справедливості процесу в цілому» не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу. По суті, ЄСПЛ у своїх рішеннях акцентує увагу на необхідності з`ясувати, «чи перетворили допущені порушення (в контексті конкретних обставин справи) судовий розгляд у цілому на несправедливий». При цьому, як свідчить практика ЄСПЛ, навіть виявлення судом серйозних (чи вагомих), на його думку, порушень права на справедливий судовий розгляд, допущених національними судами, не завжди тягне загальну оцінку проведеного судового розгляду та ухваленого підсумкового рішення як несправедливого.
За принципами, що сповідує ЄСПЛ, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.
Крім того, наявність суто формальних порушень при проведенні перевірки, за наявності доведеного факту вчинення суб`єктом містобудування порушення вимог у сфері містобудівної діяльності, не може слугувати самостійною правовою підставою для скасування результатів такої в цілому.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного суду від 03.07.2019 року у справі № 464/7343/19.
Що стосується посилання апелянта на відсутність у приписі № 637-Пр-У переліку заходів, необхідних для вчинення суб`єктом містобудування з метою його виконання, колегія суддів зазначає,  що відповідно до ч. 8 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
Судова колегія зазначає, що ні Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", ні Порядок № 553 не містять положень щодо необхідності зазначення в приписі способу виконання його вимог.
Крім того, зазначений припис було отримано позивачем,  в судовому порядку не оскаржено, а отже він є чинним та підлягає виконанню.
Доводи апелянта про не врахування судом доказів, що свідчать про вчинення позивачем дій на усунення виявлених порушень, зокрема звернення до Харківської міської ради з заявами щодо збереження самочинного будівництва, рішень Харківської міської ради від 22.08.2018 р., 28.11.2018 р., отримання дозволу на розробку проектної документації колегія суддів вважає необґрунтованими з наступних підстав.
Згідно пунктів 1.10, 1.11 рішення Харківської міської ради № 1183/18 "Про надання земельних ділянок для експлуатації та обслуговування об`єктів самочинного будівництва" від 22.08.2018 р. ПрАТ "Концерн АВЕК та КО"  дозволено збереження самочинно розпочатого будівництва нежитлових будівель (торгівельного призначення), зокрема літ. "АА-1" по просп. Ювілейному та змінено вид використання земельної ділянки (кадастровий номер 6310136600:09:001:0006) площею 2,5307 га по просп. Ювілейному  на "для завершення будівництва нежитлових будівель торгівельного призначення та подальшої експлуатації та обслуговування об`єктів". Відповідно до п. 1.12 рішення надано ПрАТ "Концерн АВЕК та КО"  в оренду до 22.08.2028 р. земельну ділянку  площею 2,5307 га з кадастровим номером 6310136600:09:001:0006 із земель територіальної громади м. Харкова, за рахунок земель житлової та громадської забудови для завершення будівництва  нежитлових будівель торгівельного призначення та подальшої експлуатації та обслуговування об`єктів по просп. Ювілейному (а.с.28-29).
28.11.2018 р. Харківською міською радою прийнято рішення № 1297/18 "Про надання дозволу на розроблення  документації із землеустрою для будівництва, експлуатації та обслуговування об`єктів", згідно якого  ПрАТ "Концерн АВЕК та КО" надано дозвіл на розробку проекту землеустрою  щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення земельної ділянки площею 2,5307 га (кадастровий номер 6310136600:09:001:0006)  із земель територіальної громади м. Харкова для завершення будівництва нежитлових будівель торгівельного призначення по просп. Ювілейному та подальшого їх обслуговування (а.с.30-31).  
12.02.2019 р. позивач  звернувся до Департаменту земельних відносин Харківської міської ради  з листом, в якому зазначив, що ПрАТ "Концерн АВЕК та КО" розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, у зв`язку з чим просив  погодити акт погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. До листа позивачем додано проект землеустрою ( а.с. 32).
25.07.2019 р. позивач звернувся до Департаменту земельних відносин Харківської міської ради, в якому просив розглянути його заяву від 11.02.2019 р. (зареєстрована в Департаменті 12.02.2019 р.) протягом 10 календарних днів з моменту отримання вказаного листа, підготувати проект рішення харківської міської ради про продовження ПрАТ "Концерн АВЕК та КО" строків для подання на затвердження зазначеної документації із землеустрою, який передати на розгляд найближчої сесії (а.с. 33-34).
Колегія суддів зазначає, що вищевказані докази не свідчать про виконання вимог припису, з урахуванням наступного.
Відповідно до ч.ч.  1, 4 ст. 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва.
Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. 
Згідно ч. 5 ст. 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"  проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"  замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що на виконання вимог припису позивачем повідомлення про початок виконання будівельних робіт не подавалося. Крім того, в  єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів Державної архітектурно-будівельної інспекції України, розміщеному на офіційному сайті Держархбудінспекції України, інформація щодо нежитлової будівлі літ "АА-1" по просп. Ювілейному у м. Харкові (кадастровій номер земельної ділянки 6310136600:09:001:006) відсутня.
Отже, процедура збереження об`єктів самочинного будівництва відповідно до Порядку збереження не завершена, об`єкт в експлуатацію не введено, державна реєстрація права власності на об`єкт не проведена.
Крім того, в приписі відповідачем зазначено про необхідність повідомлення  про його виконання, проте позивачем таких дій не вчинено, доказів на підтвердження виконання припису не надано.
Також під час проведення в 2019 р. перевірки на виконання вимог припису нежитлова будівля літ. "АА-1" по просп. Ювілейному у м. Харкові (кадастровий номер земельної ділянки 6310136600:09:001:0006) знаходилась у незмінному, з урахуванням результатів попередньої перевірки, стані.
З наведених вище обставин, на які посилається сам апелянт вбачається, що суб`єкту містобудування є зрозумілою суть припису (суть виявлених порушень) та ним вчиняються дії з метою збереження самочинного будівництва, в той же час, вказана обставина не спростовує факту не виконання вимог цього припису, щодо усунення порушення п. 1 ч. 1 ст. 34, ч. 1, 2 ст. 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", абз. 2 п. 5, п. 13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 466 від 13.04.2011 р. Крім того, бездіяльність Департаменту земельних відносин Харківської міської ради стосовно розгляду заяв щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення та підписання акту погодження меж земельної ділянки позивачем не оскаржувалась та не є предметом розгляду в межах цієї справи.
Колегія суддів зазначає, що факт не виконання вимог припису позивачем підтверджується актом перевірки, який не містить пояснень, зауважень або заперечень позивача.
Посилання апелянта на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 24.04.2019 р. по справі № 822/1487/18 в межах спірних правовідносин є безпідставними, оскільки цей висновок (щодо того, що пояснення працівників, отримані представником контролюючого органу під час перевірки не мають юридичного значення) зроблений під час вирішення спірних правовідносин, що склалися між суб`єктом господарської діяльності та територіальним управлінням Держпраці під час проведення інспекційного відвідування щодо дотримання законодавства про працю, тобто предмет спору у цій справі не є тотожнім предмету спору у справі № 520/7575/19 та спірні правовідносини є різними за своїм характером та регулюються різними нормами законодавства.
З огляду на викладене, позивачем не спростовано факт не виконання припису ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до абз. 2 п. 1 ч. 6 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" суб`єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення, як невиконання приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил - у розмірі п`ятнадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Враховуючи, що вимоги припису № 637-Пр-У від 27.06.2018 року є не виконаними, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності постанови Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 114/1664/0/250-19-П від 19.07.2019 р.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є  справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України  в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Положеннями ч. 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують з наведених вище підстав.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи те, що рішення  суду першої інстанції прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не виявила підстав для його скасування.
Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариство "Концерн АВЕК ТА КО"  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.09.2019 року по справі № 520/7575/19  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова	
Судді	   	О.А. Спаскін    С.П. Жигилій   	
Повний текст постанови складено  02.03.2020 року