Постанова
Іменем України
13 листопада 2019 року
м. Київ
Справа № 628/773/18
Провадження № 14-398цс19
Велика Палата Верховного Суду у складі
судді-доповідача Гудими Д. А.,
суддів Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.
розглянула справу за позовом заступника керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області (далі - прокурор) в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Харківській області), ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Ранг» (далі - ФГ «Ранг») про визнання незаконним і скасування наказу, визнання недійсними договорів оренди та суборенди земельної ділянки, скасування державної реєстрації прав
за касаційною скаргою заступника прокурора Харківської області на ухвалу Харківського апеляційного суду від 15 листопада 2018 року, постановлену колегією суддів судової палати у цивільних справах у складі Тичкової О. Ю., Котелевець А. В. і Піддубного Р. М.
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.           У березні 2018 року прокурор звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив:
1.1.       Визнати поважними причини пропуску позовної давності та поновити строк звернення до суду з цим позовом.
1.2.       Визнати незаконним і скасувати наказ Головного управління Держземагентства у Харківській області (далі - ГУ Держземагентства у Харківській області) від 26 вересня 2014 року № 2307-СГ «Про передачу в оренду земельної ділянки» (далі - оскаржений наказ).
1.3.       Визнати недійсним укладений 21 листопада 2014 року ГУ Держземагентства у Харківській області з ОСОБА_1 договір оренди (далі - договір оренди) земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства площею 26,5348 га, кадастровий номер 6323783000:02:000:0614, що розташована за межами населених пунктів Кіндрашівської сільської ради Куп`янського району Харківської області (далі - земельна ділянка), та скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки.
1.4.       Визнати недійсним укладений 6 січня 2017 року ОСОБА_1 з ФГ «Ранг» договір суборенди (далі - договір суборенди) земельної ділянки та скасувати державну реєстрацію права суборенди земельної ділянки.
1.5.       Зобов`язати ОСОБА_1 повернути державі в особі ГУ Держгеокадастру у Харківській області земельну ділянку.
2.           Позов мотивував такими обставинами :
2.1.       11 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ Держземагентства у Харківській області із заявою про надання в оренду земельної ділянки.
2.2.       26 вересня 2014 року ГУ Держземагентства у Харківській області видало оскаржений наказ, яким ОСОБА_1 надало в оренду земельну ділянку.
2.3.       21 листопада 2014 року на підставі оскарженого наказу ГУ Держземагентства у Харківській області уклало з ОСОБА_1 договір оренди.
2.4.       9 вересня 2016 року ОСОБА_1 створив Фермерське господарство «Приоскільне» (далі - ФГ «Приоскільне»).
2.5.       7 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до ГУ Держземагентства у Харківській області про надання згоди на передачу в суборенду земельної ділянки.
2.6.       13 грудня 2016 року ГУ Держземагентства у Харківській області видало наказ № 14379-СГ, яким надало згоду на передання земельної ділянки у суборенду.
2.7.       6 січня 2017 року ОСОБА_1 уклав з ФГ «Ранг» договір суборенди земельної ділянки.
2.8.       ГУ Держземагентства у Харківській області неналежно перевірило заяву ОСОБА_1 щодо передання йому земельної ділянки в оренду, оскільки останній не мав наміру створювати фермерське господарство та використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням.
2.9.       Дії ОСОБА_1 були спрямовані на отримання ФГ «Ранг» у користування земельної ділянки за спрощеною процедурою - без проведення земельних торгів (аукціону).
2.10.    Лише фермерське господарство як юридична особа може передавати земельні ділянку в суборенду, а не фізична особа, яка отримала ділянку для ведення фермерського господарства.
2.11.    Наявність рішення уповноваженого органу про надання земельної ділянки, що перебуває у державній або комунальній власності, в оренду є обов`язковою передумовою укладення відповідного договору. Визнання недійсним рішення, на підставі якого укладений договір оренди, є підставою для визнання недійсним цього договору, а також договору суборенди. Тому суд має визнати незаконним і скасувати оскаржений наказ, а також визнати недійсними договори оренди та суборенди земельної ділянки.
2.12.    Прокурор не є учасником спірних правовідносин, а з документів, які є у загальному доступі, зокрема з даних Публічної кадастрової карти України, не було встановлено порушення вимог законодавства щодо надання земельної ділянки в оренду та суборенду. Тому незаконність передання земельної ділянки прокурор виявив за результатами опрацювання листа ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 11 жовтня 2017 року № 10-20-14-14673/0/19-17, який отримала Ізюмська місцева прокуратура Харківської області 26 жовтня 2017 року.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
3.           30 серпня 2018 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області ухвалив рішення, яким відмовив у задоволенні позову.
4.           Суд першої інстанції мотивував рішення так :
4.1.       Отримуючи земельну ділянку в оренду для ведення фермерського господарства, ОСОБА_1 надав документи відповідно до вимог статей 122 і 123 Земельного кодексу України, статей 1 і 7 Закону України «Про фермерське господарство».
4.2.        ОСОБА_1 зареєстрував ФГ «Приоскільне», яке має сільськогосподарську техніку й інші засоби обробітку землі, а тому ОСОБА_1 має можливість здійснювати товарне сільськогосподарське виробництво на земельній ділянці.
4.3.       Задоволення позову прокурора становитиме непропорційне втручання у право ОСОБА_1 на мирне володіння майном за відсутності доказів того, що договори оренди та суборенди земельної ділянки укладені з порушенням вимог закону чи призвели до порушення прав та інтересів держави.
4.4.       Доводи ГУ Держгеокадастру у Харківській області про застосування наслідків спливу позовної давності суд відхилив, оскільки відмовив у позові з підстав його необґрунтованості.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
5.           15 листопада 2018 року Харківський апеляційний суд постановив ухвалу, якою рішення суду першої інстанції скасував і закрив провадження у справі.
6.           Апеляційний суд мотивував ухвалу так :
6.1.       З часу реєстрації фізичною особою фермерського господарства земельні спори останнього з іншими юридичними особами, зокрема з центральним органом виконавчої влади, який реалізує політику у сфері земельних відносин, щодо користування земельними ділянками, наданими із земель державної власності, треба розглядати за правилами господарського судочинства;
6.2.       З дня державної реєстрації ФГ «Приоскільне» у правовідносинах користування земельною ділянкою відбулася фактична заміна орендаря, з огляду на що права й обов`язки землекористувача земельної ділянки перейшли до цього суб`єкта господарювання;
6.3.       Оскільки сторонами у спірних правовідносинах є суб`єкти господарювання, спір слід розглядати за правилами господарського судочинства.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
7.           У грудні 2018 року заступник прокурора Харківської області подав касаційну скаргу. Просить скасувати оскаржене рішення суду апеляційної інстанції та направити справу на новий розгляд до апеляційного суду.
Короткий зміст ухвали суду касаційної інстанції
8.           19 червня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
9.           Обґрунтував тим, що заступник прокурора Харківської області оскаржує ухвалу Харківського апеляційного суду від 15 листопада 2018 року з підстав порушення правил суб`єктної юрисдикції.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
10.        Заступник прокурора Харківської області мотивує касаційну скаргу так :
10.1.    Розмежування компетенції судів з розгляду земельних і пов`язаних із земельними відносинами майнових спорів відбувається залежно від суб`єктного складу їх учасників.
10.2.    Спори, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб`єкта підприємницької діяльності, розглядають господарські суди. Проте для ведення фермерського господарства земельні ділянки передаються громадянам України як фізичним особам, а тому спори з питань надання цих земельних ділянок розглядаються за правилами цивільного судочинства.
10.3.    Учасником спірних правовідносин є ОСОБА_1 як фізична особа, якій надана земельна ділянка для створення фермерського господарства. Тому спір щодо її надання треба розглядати за правилами цивільного судочинства, що відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 13 березня 2018 року у справі № 306/2004/15-ц і від 31 жовтня 2018 року у справі № 677/1865/16-ц.
(2) Позиція ГУ Держгеокадастру у Харківській області
11.        У січні 2019 року ГУ Держгеокадастру у Харківській області подало відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення. Вказує на те, що висновок апеляційного суду про закриття провадження у справі є правильним, оскільки учасниками спірних правовідносин є юридичні особи - ГУ Держгеокадастру у Харківській області, ФГ «Приоскільне» та ФГ «Ранг».
(3) Позиція інших учасників справи
12.        Інші учасники справи відзиви на касаційну скаргу не подали.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
(1) Оцінка аргументів учасників справи та висновків суду апеляційної інстанції
13.        Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, із земельних та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)).
14.        Відповідно до пункту 6 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.
15.        Згідно з частиною першою статті 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього кодексу.
16.        Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (частини друга та третя статті 4 цього кодексу).
17.        Отже, розмежування компетенції судів з розгляду спорів щодо речових прав на земельні ділянки проведено відповідно до предмета та суб`єктного складу учасників цих спорів. Крім спорів, зокрема, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних правовідносин (пункт 10 частини першої статті 20 ГПК України), вирішення яких віднесено до компетенції адміністративних судів, спори щодо речових прав на землю, сторонами в яких є, насамперед, юридичні особи та фізичні особи-підприємці, про захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів розглядаються господарськими судами, а інші - за правилами цивільного судочинства.
18.        У визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою (частина третя статті 53 ГПК України).
19.        Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзаци перший і другий частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).
20.        У цій справі прокурор звернувся з позовом в інтересах держави, вказавши на те, що є позивачем, оскільки особою, уповноваженою здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, є один зі співвідповідачів - ГУ Держгеокадастру у Харківській області.
21.        Протиправність дій ГУ Держгеокадастру у Харківській області, ОСОБА_1 та ФГ «Ранг», на думку прокурора, полягала в недотримання вимог законодавства щодо передання земельної ділянки в користування для ведення фермерського господарства.
22.        Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про фермерське господарство» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян зі створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.
23.        Згідно з частиною третьою статті 7 Закону України «Про фермерське господарство» у вказаній редакції земельні ділянки для ведення фермерського господарства передаються громадянам України у власність і надаються в оренду із земель державної або комунальної власності.
24.        Суди першої й апеляційної інстанцій встановили, що 26 вересня 2014 року ГУ Держземагентства у Харківській області видало оскаржений наказ, яким ОСОБА_1 надало в оренду земельну ділянку для ведення фермерського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення, а 21 листопада 2014 року на підставі оскарженого наказу ГУ Держземагентства у Харківській області уклало з ОСОБА_1 договір оренди.
25.        Після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб (стаття 8 Закону України «Про фермерське господарство» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
26.        Отже, можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з одержанням ним державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства, що є передумовою для державної реєстрації останнього.
27.        Суди першої й апеляційної інстанцій встановили, що 9 вересня 2016 року, тобто після видання оскарженого наказу та укладення договору оренди, ОСОБА_1  заснував і зареєстрував ФГ «Приоскільне».
28.        Відповідно до статті 12 Закону України «Про фермерське господарство» земельні ділянки, які використовуються фермерським господарством на умовах оренди, входять до складу земель фермерського господарства.
29.        За змістом статей 1, 5, 7, 8 і 12 Закону України «Про фермерське господарство» після укладення договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства та проведення державної реєстрації такого господарства обов`язки орендаря цієї ділянки виконує фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.
30.        Отже, з моменту державної реєстрації ФГ «Приоскільне» у правовідносинах користування земельною ділянкою відбулася фактична заміна орендаря, й обов`язки землекористувача земельної ділянки з того дня перейшли до вказаного фермерського господарства. Надалі земельна ділянка була передана в суборенду іншому фермерському господарству - ФГ «Ранг», - у користуванні якого вона перебувала на час звернення прокурора до суду з вимогою, зокрема, про її повернення.
31.        Оскільки фермерські господарства є юридичними особами, їхні спори щодо права власності чи іншого речового права на землю з іншими юридичними особами, органами, уповноваженими здійснювати функції держави чи захист її інтересів у спірних правовідносинах, треба розглядати за правилами господарського судочинства.
32.        З огляду на це Велика Палата Верховного Суду відхиляє доводи касаційної скарги щодо необхідності розгляду цієї справи за правилами цивільного судочинства та вважає правильним висновок апеляційного суду про закриття провадження у справі (аналогічні висновки щодо господарської юрисдикції суду у справах з аналогічними предметами та підставами позовів і суб`єктним складом, висловлені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 3 квітня 2019 року у справі № 628/776/18, від 29 травня 2019 року у справі № 628/774/18 та від 26 червня 2019 року у справі № 628/778/18).
33.        Необґрунтованим також є довід касаційної скарги щодо необхідності застосування до цієї справи висновків Великої Палати Верховного Суду, висловлених у постановах від 13 березня 2018 року у справі № 306/2004/15-ц і від 31 жовтня 2018 року у справі № 677/1865/16-ц з огляду на істотну відмінність обставин останніх і справи № 628/773/18:
33.1.    У пункті 66 постанови від 13 березня 2018 року справі № 306/2004/15-ц, яка стосувалася оскарження рішень органу місцевого самоврядування та договору купівлі-продажу земельної ділянки для будівництва й обслуговування будівель торгівлі, а не передання земельної ділянки у користування для ведення фермерського господарства, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що наявність у фізичної особи статусу підприємця не свідчить, що з моменту її державної реєстрації як фізичної особи-підприємця вона виступає в такій якості у всіх правовідносинах, зокрема і щодо набуття в оренду чи у власність земельної ділянки.
33.2.    У постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 677/1865/16-ц Велика Палата Верховного Суду, вирішуючи питання юрисдикції суду, вказала на те, що і за предметним, і суб`єктним критеріями спір треба було розглядати за правилами цивільного судочинства, оскільки фермерське господарство створене не було навіть на момент вирішення питання про відкриття провадження у справі, тобто у правовідносинах користування відповідними земельними ділянками на час звернення до суду стороною залишалась фізична особа. Натомість на час звернення прокурора до суду у справі № 628/773/18 ФГ «Приоскільне» вже було зареєстроване.
(2) Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
(2.1) Щодо суті касаційної скарги
34.        Згідно з пунктом 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
35.        Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
36.        Враховуючи те, що позовні вимоги слід розглядати за правилами господарського, а не цивільного судочинства, Велика Палата Верховного Суду вважає касаційну скаргу необґрунтованою. Отже, ухвалу Харківського апеляційного суду від 15 листопада 2018 року необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.
(2.2) Щодо судових витрат
37.        З огляду на висновок щодо суті касаційної скарги судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на прокуратуру Харківської області.
Керуючись пунктом 1 частини першої статті 409, статтею 410 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду 
ПОСТАНОВИЛА :
1.  Касаційну скаргу заступника прокурора Харківської області залишити без задоволення.
2.  Ухвалу Харківського апеляційного суду від 15 листопада 2018 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач	 	Д. А. Гудима	
Судді:	Н. О. Антонюк	В. С. Князєв	
 	Т. О. Анцупова	Л. М. Лобойко	
 	С. В. Бакуліна	Н. П. Лященко	
 	В. В. Британчук	О. Б. Прокопенко	
 	Ю. Л. Власов	В. В. Пророк	
 	М. І. Гриців	Л. І. Рогач	
 	В. І. Данішевська	О. М. Ситнік	
 	Ж. М. Єленіна	О. С. Ткачук	
 	О. С. Золотніков	В. Ю. Уркевич	
 	О. Р. Кібенко	О. Г. Яновська