ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/19197/19                                                Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/61/20                                        Шаренко С.Л.
Категорія: ст. 124 КУпАП                                                Доповідач - Бездітко В.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ                - Бездітко В.М. 
за участю секретаря                                - Михайлюка А.В.
особи, яка притягається до 
адміністративної відповідальності                 - ОСОБА_1 
захисника ОСОБА_1 - адвоката                 - Тімохова О.Є.
потерпілого                                                - ОСОБА_2 
представника потерпілого 
ОСОБА_2 - адвоката                         - Соколенка М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційними скаргами адвоката Тімохова Олега Євгеновича як захисника ОСОБА_1 та ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2019 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,-                  

в с т а н о в и в :

17 вересня 2019 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 155166 стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.
Згідно з протоколом 17 вересня 2019 року о 1920 год. в м. Харкові по вул. Шевченка, 111/1, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді з прилеглої до будинку території не надав переваги в русі автомобілю «BMW X3», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по вул. Шевченка та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.2 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.
Постановою Київського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 384,20 грн.
Не погодившись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Тімохов О.Є., подав апеляційну скаргу та з аналогічною апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 , доводи апеляційних скарг мотивують наступним.
Вважають постанову районного суду такою, що винесена з порушеннями вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283, 284, КУпАП України.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом не були прийняті додаткові пояснення ОСОБА_1 , в яких він зазначав, що у зв`язку з ДТП він перебував у стресовому стані і під диктовку робітників патрульної поліції написав первинне пояснення, яке не відповідає в повній мірі обставинам ДТП.
Ввімкнувши сигнал лівого повороту, ОСОБА_1 на своєму автомобілі почав виїздити на вул. Шевченка. виїхавши на вул. Шевченко приблизно на 6 м., він побачив, що автомобіль «BMW», який прямує зі швидкістю приблизно 100 км/год зліва від його автомобіля і прискорюється. 
ОСОБА_1 вважав, що при достатній видимості, водій автомобіля «BMW» повинен зупинитися шляхом гальмування, знизивши швидкість руху автомобіля або об`їхати його автомобіль зліва, що можна було зробити безпечно з огляду на відсутність руху у зустрічному напрямку. 
Також в апеляційних скаргах зазначено, що поліцейський не встановив всі обставини ДТП, зіткнення відбулось в наслідок порушення ОСОБА_2 вимог п.п. 12.1-12.4 ПДР України. Судом безпідставно відмовлено в призначенні комплексної транспортно-трасологічної експертизи та автотехнічної експертизи. Протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».
Вважають, що протокол про адміністративне правопорушення неуповноваженою особою.
За вказаних обставин, автори апеляційних скарг вважають, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не доведена.
Просять скасувати постанову Київського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2019 року, прийняти нову постанову, якою закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В клопотанні про поновлення строку адвокат Тімохов О.Є. та ОСОБА_1 просять відновити термін апеляційного оскарження постанови районного суду посилаючись, що постановою Харківського апеляційного суду від 22 листопада 2019 року апеляційну скаргу адвоката Тімохова О.Є. повернуто у зв`язку з невиконанням ним вимог ч. 2 ст. 271 КУпАП. На теперішній час обставини, які перешкоджали у прийнятті апеляційної скарги до розгляду усунені, до апеляційних скарг додані повноваження захисника.
Враховуючи, що доводи про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення не спростовуються матеріалами справи, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягає задоволенню.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Тімохова О.Є., які свої апеляційні скарги підтримали, просили їх задовольнити, пояснення потерпілого ОСОБА_2 , його представника - адвоката Соколенка М.О., які апеляційні скарги не визнали, проти їх задоволення заперечували, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Притягаючи  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності, суд виходив з того, що ДТП мала місце в наслідок порушення водієм ОСОБА_1 п. 10.2 ПДР України. Суд прийшов до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд погоджується виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
П. 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
П. 10.2 ПДР України встановлено, що виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.
За порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП.
Судовим розглядом встановлено, що 17 вересня 2019 року о 1920 год. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Харкові по вул. Шевченка, 111/1, при виїзді з прилеглої до будинку території не надав переваги в русі автомобілю «BMW X3», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по вул. Шевченка. В наслідок чого відбулось зіткнення.
Виходячи із встановлених обставин події, яка мала місце 17 вересня 2019 року вбачається, що водій ОСОБА_1 повинен був стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не створювати аварійної ситуації, міг уникнути зіткнення виконуючи вимоги пункту 10.2 ПДР України, виїжджаючи з прилеглої до будинку території повинен був впевнитись в безпечності свого маневру та надати переваги в русі автомобілю «BMW X3», д.н.з. НОМЕР_2 .
При цьому, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 повинен виконувати вимоги дорожніх знаків. У даному випадку вимоги знаку 2.1 «Дати дорогу».
Відповідно до частини 4 статті 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі - Інструкція), особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.
ОСОБА_1 своїм правом скористався, надав пояснення, протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 155166 від 17 вересня 2019 року підписав, копію отримав. При цьому, заперечень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу, невідповідності внесених відомостей до протоколу, схеми місця ДТП не вказав та не заявляв.
Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при оформлення матеріалів ДТП та складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 155166 від 17 вересня 2019 року, вимоги ч. 2 ст. 251, ст. ст. 256, 268 КУпАП, Інструкція поліцейськими дотримано.
Зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.
Враховуючи вищевикладене, при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суд повно та всебічно встановив фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи, досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду та постановив рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП. 
       Доводи апеляційної скарги про те, що ДТП сталася в наслідок порушення водієм  ОСОБА_2 вимог п.п. 12.1-12.4 ПДР України, апеляційний суд відхиляє, оскільки предметом судового розгляду є дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 155166 від 17 вересня 2019 року.
       Відповідно до ст. ст. 254, 256, 278, 279, 280, 294 КУпАП, суди розглядають справу про адміністративне правопорушення в межах складеного протоколу. 
Протокол про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_2 за порушення ним вимог ПДР України не складався, за таких обставин апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості з`ясовувати питання про порушення ним ПДР України.
Доводи апеляційних скарг про недотримання поліцейськими вимог ст. 256 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» апеляційний суд відхиляє з огляду на наступне.
       Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
При цьому апеляційний суд враховує, що поняття доказів визначено ст. 251 КУпАП. Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Підстав для визнання протоколу про адміністративне правопорушення неналежним доказом, апеляційним судом не встановлено.
Посилання на складення протоколу про адміністративне правопорушення неуповноваженою особою, є безпідставні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративне правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в ст. ст. 218-221 цього Кодексу, протоколи про адміністративне правопорушення мають право складами: уповноважені на те посадові особи: органів внутрішніх справ (Національної поліції).
Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 155166 від 17 вересня 2019 року складено інспектором взводу 2, роти 1, батальйону 3 Департаменту патрульної поліції Управляння патрульної поліції в Харківській області, лейтенантом поліції Рябоконь А.Л.
Таким чином, поліцейський є уповноваженою посадовою особою Національної поліції на складання протоколів про адміністративне правопорушення, передбачених в п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП.
Відсутність компетенції на складання протоколу про адміністративне правопорушення апелянтами не оскаржувалось.
Відмовляючи в задоволенні клопотання про призначення у справі комплексної трансортно-трасологічної та автотехнічної експертизи, апеляційний суд виходить з наступного.
Згідно з КУпАП суду належить вирішити правове питання щодо факту порушення ПДР України. Данні, які наявні в матеріалах справи, дають достатньо підстав зробити висновок з цього правового питання без спеціальних знань.
За вказаних обставин апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотання адвоката Тімохова О.Є про призначення комплексної транспортно-трасологічної експертизи та автотехнічної експертизи, оскільки предметом судового розгляду є порушення  ОСОБА_1 п. 10.2 ПДР України, що знаходиться в причинному зв`язку із зіткненням автомобілів, а тому будь-які спеціальні знання для встановлення вини особи не потрібні, оскільки причиною ДТП стало саме невиконання вимог ПДР України, а не будь які інші факти, що пов`язані з технічними особливостями автотранспортних засобів і встановлення яких потребує спеціальних знань. 
       З врахуванням встановлених обставин справи під час розгляду апеляційних скарг адвоката Тімохова О.Є. та ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
       У справі Проніна проти України, № 63566/00, від 18 липня 2006 року ЄСПЛ вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. 
Таким чином, питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
       Інші доводи апеляційних скарг, які б давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційних скаргах не вказані й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційних скарг зводяться до переоцінки встановлених районним судом обставин події.
Застосування районним судом до ОСОБА_1  адміністративного стягнення у вигляді штрафу відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.
З врахуванням викладеного, за наслідками апеляційного перегляду справи, апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови Київського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2019 року.
Керуючись ст. ст. 245, 251, 256, 278, 280, 284, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити адвокату Тімохову Олегу Євгеновичу та ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2019 року.
Апеляційні скарги адвоката Тімохова Олега Євгеновича та ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Київського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Харківського
апеляційного суду                                                В.М. Бездітко