УХВАЛА

16 січня 2020 року 
Київ
справа №640/19722/18
адміністративне провадження №К/9901/501/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Бучик А.Ю.,
суддів: Берназюка Я.О.,  Мороз Л.Л., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.06.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2019 у справі №640/19722/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерго-Промислова група "Югенергопромтранс", про визнання протиправними та скасування рішень, зобов"язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
В 2018 році ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління   Держпродспоживслужби в Київській області (далі - ГУ Держпродспоживслужби), Департаменту екології та природних ресурсів Київської обласної державної адміністрації (далі - Департамент екології та природних ресурсів), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерго-Промислова група "Югенергопромтранс" (далі - ТОВ "Енерго-Промислова група "Югенергопромтранс"), в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність ГУ Держпродспоживслужби;
- визнати протиправною бездіяльність Департаменту екології та природних ресурсів;
- скасувати висновок державної екологічної експертизи Департаменту екології та природних ресурсів від 15.12.2017 №062-04/5929;
- скасувати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами ТОВ «Енерго-Промислова група «Югенергопромтранс» від 14.09.2018 №3211000000-82;
- анулювати рішення ГУ Держпродспоживслужби від 29.08.2018 №10-04.3-01/7750.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.06.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2019, у задоволенні позову відмовлено повністю.
28 грудня 2019 року позивач направив на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.06.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2019 у справі №640/19722/18.
Колегія суддів перевірила наведені в касаційній скарзі обґрунтування підстав для задоволення заявлених у ній вимог, дослідила додані до скарги матеріали і дійшла висновку про таке.
Частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Предметом оскарження у даній справі є бездіяльність суб`єктів владних повноважень та правові підстави для прийняття висновку державної екологічної експертизи, та дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами третьої особи та рішення щодо можливості видачі дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами третьої особи. 
Відповідно до частини четвертої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі   Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".
Згідно з пунктом 10 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанцій, враховуючи, що частина десята статті 12 КАС України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає, що оскільки спір в даній справі стосується правових підстав прийняття висновку державної екологічної експертизи, дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами третьої особи та рішення щодо можливості видачі дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами третьої особи, а також з огляду на значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, кількість сторін та інших учасників справи - дана справа є малозначною.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо:           а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
У касаційній скарзі скаржник не навів обставин, передбачених у пункті 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Крім того, рішення суду апеляційної інстанції в частині висновку про те, що суб`єктом звернення до суду з позовом про застосування заходу реагування у вигляді анулювання документа дозвільного характеру може виступати відповідний дозвільний орган, при цьому даному зверненню має передувати встановлення фактів, які законом визначені як підстава для анулювання такого документу, зокрема і подання недостовірної інформації відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 30.10.2018 у справі №809/437/17.
Зазначене дає підстави вважати, що за поданою касаційною скаргою оскаржується судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки оскаржувані судові рішення прийняті у справі незначної складності, передбачені пунктом 2 ч. 5 ст. 328 КАС виняткові обставини відсутні, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у даній справі.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) 19 грудня 1997 року, згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.06.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2019 у справі №640/19722/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, Департаменту екології та природних ресурсів Київської обласної державної адміністрації, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерго-Промислова група "Югенергопромтранс", про визнання протиправними та скасування рішень, зобов"язання вчинити дії.
Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                          А. Ю. Бучик

Судді:                     Я. О. Берназюк 

                                              Л. Л. Мороз