ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

        22 січня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/2663/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Шлай А.В. (доповідач),
                               суддів:  Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,     
за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 р. (суддя Кисіль Р.В.) в адміністративній справі №280/2663/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області щодо не розгляду у встановленому чинним законодавством порядку клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для подальшої передачі в оренду для сінокосіння і випасання худоби на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області розміром 6,00 га; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області у встановленому чинним законодавством порядку розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для подальшої передачі в оренду для сінокосіння і випасання худоби на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області розміром 6,00 га від 17 грудня 2018 р.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що за результатами розгляду клопотання позивача про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідач зобов`язаний був прийняти рішення щодо надання дозволу або відмову у його наданні, а не відповідати листом. На думку позивача, відсутність рішення про надання дозволу або відмову у наданні дозволу в межах встановленого законом місячного строку свідчить про протиправну бездіяльність відповідного органу. Вважає, що лист відповідача у відповідь на його клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для сінокосіння і випасання худоби на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області за змістом та формою не можуть вважатися «відмовою» у розумінні норм Земельного кодексу України.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 р., ухваленим за результатами розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження,  позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області щодо не розгляду у встановленому чинним законодавством порядку клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для подальшої передачі в оренду для сінокосіння і випасання худоби на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області у встановленому чинним законодавством порядку розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для подальшої передачі в оренду для сінокосіння і випасання худоби на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області від 17 грудня 2018 р.
Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області.
Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, скаржник просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Скаржник вказує, що частина 3 статті 123 Земельного кодексу України не містить чіткого визначення щодо форми прийнятого рішення про відмову у наданні дозволу, але має посилання щодо змісту такої відмови.Відповідно до згаданої норми відповідачем були розглянуті клопотання позивача, які надійшли 11 січня 2018 р. та 04 березня 2019 р. Листами від 11.02.2019 № П-51-214/0/18-18 та від 03.04.2019 № П-478-565/0/18-19 відповідач відмовив у задоволені клопотання позивача. Зазначені рішення, що викладені у названих листах, надані з дотриманням письмової форми з посиланням на Закон України «Про звернення громадян» з викладенням мотивів такої відмови. Також, у зазначених листах відповідачем наголошувалося на тому, що надана відповідь у будь-якому разі не позбавляє зацікавлену особу повторно звернутися з клопотанням про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою.
Позивач надіслав до суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначає, що відповідач у своєму листі від 02.04.2019 року № П-479-519/0/18-19 зазначив про відмову у задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою з підстав, що не передбаченої законом. Рішення про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки оформляється розпорядчим індивідуальним правовим актом - наказом Головного управління Держгеокадастру в області, а відтак такі рішення не можуть оформлятися листами у відповідь на клопотання заявника. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача.
У судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги.
У судове засідання сторони, позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, до суду не прибув.
Відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Крім того, перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом першої інстанції встановлено, що 26 грудня 2018 р. за вх.№П-3796/0/5-18 на адресу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру надійшло клопотання ОСОБА_1 від 17 грудня 2018 р. про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для подальшої передачі в оренду для сінокосіння і випасання худоби на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області розміром 6,00 га, до клопотання було додано: копія паспорта; копія довідки про присвоєння ідентифікаційного коду; графічні матеріали, на яких зображено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки; копії паспортів на велику рогату худобу (а.с. 12). Листом від 29 грудня 2018 р. за №П-3706/0-0.13-6785/6-18 «Про надсилання звернення за належністю» Державна служби України з питань геодезії, картографії та кадастру спрямувала зазначене клопотання на адресу відповідача (а.с. 13). Листом від 11 лютого 2019 р. №П-51-214/0/18-19 відповідач повідомив позивача про те, що не вбачається підстав для задоволення його клопотання, оскільки в ньому неповністю вказано назву адміністративно-територіальної одиниці, на території якої ОСОБА_1 бажає відвести земельну ділянку. Додані до клопотання графічні матеріали не визначають місце розташування земельної ділянки, її відповідність вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, містобудівної документації, схемам землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектам землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (а.с. 14). 22 лютого 2019 позивач отримав у Відділі у Токмацькому районі Міжрайонного управління у Токмацькому районі та м. Токмаку Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області викопіювання з кадастрової карти разом з детальною інформацією про бажану земельну ділянку (а.с.16-18). З даного викопіювання вбачається, що позивач бажає отримати дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для подальшої передачі в оренду для сінокосіння і випасання худоби на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області розміром 4.0010 га. Форма власності на землю – Державна власність (а.с.16 зворотній бік). Зазначені графічні матеріали позивачем були надіслані відповідачеві. Однак, листом від 03 квітня 2019 р. за №П-478-565/0/18-19 Головне управління повідомило Прокоповича ОСОБА_2 про відсутність підстав для задоволення клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для подальшої передачі в оренду для сінокосіння і випасання худоби на території Балківської сільської ради Токмацького району Запорізької області, оскільки до клопотання не додані графічні матеріали, які відповідають ст. 123 Земельного кодексу України (а.с.16).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про допущену відповідачем протиправну бездіяльність, яка полягає у не розгляді заяви позивача у встановлений строк та не прийнятті відповідного рішення. Лист від 03 квітня 2019 р. за №П-478-565/0/18-19 не може вважатися відмовою у наданні дозволу у розумінні частини сьомої статті 123 Земельного кодексу України та не звільняє відповідний орган від обов`язку прийняти рішення щодо надання дозволу (або відмову) в межах встановленого законом місячного строку.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, що зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Відповідно до частини 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Верховний Суд у постанові від 28.03.2019 у справі №0814/14419/12 дійшов висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. З іншого боку, подання зацікавленою особою документів, необхідних для розгляду клопотання, не в повному обсязі або виявлення у документах, поданих замовником, недостовірних відомостей об`єктивно перешкоджають розгляду та винесенню законного рішення про надання дозволу/вмотивованої відмови на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
У разі надання особою пакету документів, необхідних для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з недоліками щодо комплектності, форми чи змісту, відповідний орган має право звернутися до заявника з пропозицією усунути виявлені недоліки. Така дія є правомірним способом поведінки органу і має на меті створення громадянам умов для реалізації їх прав на землю. Зазначена пропозиція щодо усунення недоліків не може вважатися "відмовою у наданні дозволу" у розумінні частини сьомої статті 118 ЗК України. Проте, звернення з такою пропозицією не звільняє відповідний орган від обов`язку прийняти рішення щодо надання дозволу (або відмову) в межах встановленого законом місячного строку. 
Відсутність рішення про надання дозволу або відмову у наданні дозволу в межах встановленого законом місячного строку свідчить про протиправну бездіяльність відповідного органу".
Крім того, у постанові від 25 вересня 2019          року у справі №          815/6094/17 Верховний Суд дійшов висновку, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову в його наданні повинно оформлятися                    розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі наказу Головного управління Держгеокадастру в області.
Відповідно до частини 1 статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Отже, посилання скаржника на правомірність надання відповіді на клопотання позивача листом від 03 квітня 2019 р. за №П-478-565/0/18-19 в порядку Закону України "Про звернення громадян" є безпідставним та свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, яка полягала у не здійсненні розгляду заяви позивача у встановлений строк та з прийняттям відповідного рішення відповідно до вимог Земельного кодексу України.
Зважаючи на те, що доводи апеляційної інстанції висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 р. в адміністративній справі №280/2663/19 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 22 січня 2020 р. і касаційному оскарженню не підлягає, відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
          Головуючий - суддя                                                            А.В. Шлай 

                                  суддя                                                            О.О. Круговий 

                                  суддя                                                            Т.С. Прокопчук