КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

  Справа №759/15490/19                                                                        Головуючий у І інстанції Шум Л.М.
  Провадження №22-ц/824/888/2020                                                      Головуючий у 2 інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
29 січня 2020року колегія суддів судової палати у цивільних справах Київського апеляційного суду у складі:
 
судді-доповідача                                      Голуб С.А.,  
         суддів:                                                       Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О., 
         за участі секретаря судового засідання   Сакалоша Б.В.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ескроу Капітал» на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 28 серпня 2019 року про забезпечення позову до подачі позову за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ескроу Капітал»,
 
ВСТАНОВИЛА:
 
У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про забезпечення позову до подачі позову, посилаючись на те, що ТОВ «Ескроу Капітал» погрожує зареєструвати за собою право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 .
Такі дії ТОВ «Ескроу Капітал» призводять до вжиття ОСОБА_1 заходів спрямованих на захист своїх порушених прав, а саме звернення до суду з позовом про визнання припиненими зобов`язань за кредитним та іпотечним договорами.
У зв`язку з тим, що ТОВ «Ескроу Капітал» може вчинити дії щодо відчуження вищевказаної квартири, ОСОБА_1 вважає, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливлять або утруднять виконання рішення суду у разі задоволення позову.
На підставі викладеного в заяві про забезпечення позову, ОСОБА_1 просить суд першої інстанції накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28 серпня 2019 року заяву про забезпечення позову до подання позову було задоволено та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ТОВ «Ескроу Капітал» подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.
В доводах апеляційної скарги банк зазначає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та квартиру, не врахувавши при цьому, що вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи та не врахував, що обмеження можливості реалізовувати своє право щодо предмета іпотеки призведе до незворотних наслідків.
На підставі викладеного в апеляційній скарзі, ТОВ «Ескроу Капітал» просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.
На адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 , в якому зазначено, що посилання ТОВ «Ескроу Капітал» як на підставу для скасування ухвали про забезпечення позову, що така ухвала суду порушує його законні права є передчасним та ґрунтується на припущеннях.
На даний час кредитні правовідносини між сторонами справи не припинені, але дане питання розглядається судом за відповідним позовом, а тому скасування ухвали суду про забезпечення позову призведе до фактичного вирішення по суті наявного між сторонами спору.
На підставі викладеного у відзиві ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.
В судовому засіданні представник скаржника підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.
         Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги доходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, враховуючи наступне.
Задовольняючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що предметом майбутнього позову є визнання припиненими зобов`язань за кредитним та іпотечним договорами та невідповідності грошових розрахунків, то невжиття заходів забезпечення позову може порушити майнові права та інтереси позивача у справі.
         Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції враховуючи таке.
  Згідно із ч.ч. 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них належать: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.
При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.
Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. 
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). 
При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є визнання припиненими зобов`язань між ОСОБА_1 та ТОВ «Ескроу Капітал» за кредитним та іпотечним договором, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 .
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано ОСОБА_1 .
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, право власності на яку може бути відчужено на підставі відповідного застереження у договорі іпотеки.
Посилання ТОВ «Ескроу Капітал» на те, що оскаржувана ухвала суду про забезпечення позову перешкоджає товариству здійснювати свою господарську діяльність не підтверджується матеріалами справи, окрім того накладення арешту на нерухоме майно жодним чином не впливає на здійснення юридичною особою господарської діяльності, а є способом захисту інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права..
Враховуючи викладені норми права та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову була постановлена з дотриманням порушенням норм процесуального права, а тому не може бути скасована судом апеляційної інстанції з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі, а тому ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
Керуючись ст.ст. 149, 150, 157, 374, 375, 382, 383, 384 України, колегія суддів
 
П О С Т А Н О В И Л А:
 
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ескроу Капітал» залишити без задоволення.
Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 28 серпня 2019 року про забезпечення позову до подачі позову за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ескроу Капітал» залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення в порядку та з підстав, що визначені ст. 389 ЦПК України.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
         Повне судове рішення складено 30 січня 2020 року.

 
 
Суддя-доповідач

Судді: