ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/2603/19                                                  Суддя (судді) першої інстанції: М.А. Білоноженко

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  24 січня 2020 року                                                                                  м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Гордієнко Л.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради  про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії    

                                                 В С Т А Н О В И В :

20.08.19 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради  про визнання протиправними дії щодо відмови у видачі будівельного паспорту по забудові земельної ділянки за адресою: Черкаська область, м. Черкаси, садівницьке товариство «Рафінадник», кадастровий номер 7110136400:03:038:0059; зобов`язати Департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради розглянути питання щодо надання ОСОБА_1 , будівельного паспорту на забудову та видати будівельний паспорт на забудову земельної ділянки за адресою: Черкаська область , м . Черкаси , садівницьке товариство «Рафінадник», кадастровий номер 7110136400:03:038:0059.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відмова у видачі будівельного паспорту по забудові земельної ділянки є протиправною та не обгрунтованою з огляду на відсутність зазначення в діях позивача будь-якої невідповідності нормам чинного законодавства, в зв`язку з чим позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 р. у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на неправильність застосування норм права, не відповідність висновків суду з обставинами справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Апеляційну скаргу обґрунтовано доводами, аналогічними позовній заяві.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, яким підтримано висновки суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 311 КАС України, апеляційну скаргу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач згідно договору-купівлі продажу від 04.04.2015р., ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0637 га, що розташована: Черкаська область , м. Черкаси , садівницьке товариство «Рафінадник», кадастровий номер 7110136400:03:038:0059 з цільовим призначенням: для індивідуального садівництва.
15.05.2019р. позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської Ради із заявою на видачу будівельного паспорту для забудови земельної ділянки прощею 0,0637 га за адресою: Черкаська область, м.Черкаси, садівницьке товариство «Рафінадник», кадастровий номер 7110136400:03:038:0059.
Листом Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради від 17.05.2019 року за № 36970-арх., позивачу повідомлено, що відповідно до плану зонування території м. Черкаси, затвердженого рішенням Черкаської міської Ради від 04.12.2014р. за №2-513, земельна ділянка в м. Черкаси, розташована в садівницькому товаристві «Рафінадник», кадастровий номер 7110136400:03:038:0059, потрапляє в межі зони транспортної інфраструктури ТР-3 та у зв`язку з невідповідністю намірів забудови земельної ділянки містобудівній документації, документи для видачі будівельного паспорта повернуто.
Вказані обставини підтверджені належними, достатніми, допустимими та достовірними доказами, і не є спірними.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволені позовних вимог звиходив з того, що оскільки земельна ділянка, яка належить позивачу на праві приватної власності і на якій він бажає збудувати будинок, відноситься, у переважній частині, до зони транспортної інфраструктури, тому відповідач повернувши пакет документів для видачі будівельного паспорта, діяв в межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачені законами України.
Колегія суддів з вказаними висновками суду першої інстанції  погоджується з огляду на наступне.
Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» в редакції на день виникнення спірних правовідносин (надалі Закон №3038) встановлені правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.
Статтею 3 Закону № 3038 встановлено, що відносини  у  сфері  містобудівної  діяльності регулюються Конституцією України, Цивільним, Господарським і  Земельним кодексами України,  цим Законом,  законами  України  "Про  Генеральну  схему планування території   України", "Про   основи містобудування", "Про   архітектурну  діяльність", "Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового  фонду", "Про   землеустрій", іншими нормативно-правовими актами.
Згідно абзацу 2 ч. 1 ст.4 Закону № 3038 об`єктами містобудування на місцевому рівні є планувальна організація території населеного пункту, його частини (групи земельних ділянок) зі спільною планувальною структурою, об`ємно-просторовим рішенням, інженерно-транспортною інфраструктурою, комплексом об`єктів будівництва, що визначаються відповідно до: у населених пунктах - меж населених пунктів, їх функціональних зон (сельбищної, промислової тощо), житлових районів, мікрорайонів (кварталів), приміських зон відповідно до містобудівної документації на місцевому рівні; за межами населених пунктів - меж приміських зон, а також функціональних зон відповідно до містобудівної документації на регіональному рівні.
Частинами 1, 2 та 3  статті 6 Закону № 3038 встановлено, що управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.
До уповноважених органів містобудування та архітектури належать органи, визначені у  статті 13  Закону України "Про архітектурну діяльність".
До органів державного архітектурно-будівельного контролю належать:
1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій;
2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.
Згідно ч.2 статті 8 Закону № 3038 планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку.
Пунктом 7 ч. 1  ст. 1 Закону №3038 визначено, що містобудівна документація це затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій.
Відповідно до   ст.. 27 Закону № 3038 забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт).
Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки.
Будівельний паспорт складається з текстових та графічних матеріалів.
За наявності плану зонування території розроблення будівельного паспорта здійснюється на його підставі.
Проектування на підставі будівельного паспорта здійснюється без отримання містобудівних умов та обмежень. Для об`єктів, зазначених у частині першій цієї статті, розроблення проекту будівництва здійснюється виключно за бажанням замовника.
Надання будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідної заяви та пакета документів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.
Порядок видачі та форма будівельного паспорта визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.
Згідно п. 2.1 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого  наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 103 від 05.07.2011 року  (далі - Порядок), видача будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури безпосередньо, через центри надання адміністративних послуг та/або через Єдиний державний портал адміністративних послуг. Будівельний паспорт надається уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження пакета документів, до якого входять: заява на видачу будівельного паспорта зі згодою замовника на обробку персональних даних за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку; засвідчена в установленому порядку копія документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію; ескізні наміри забудови (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, відстані до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об`єктів, інженерних мереж і споруд, фасади та плани поверхів об`єктів із зазначенням габаритних розмірів, перелік систем інженерного забезпечення, у тому числі автономного, що плануються до застосування, тощо); проект будівництва (за наявності); засвідчена в установленому порядку згода співвласників земельної ділянки (житлового будинку) на забудову.
Пунктом 2.4 Порядку передбачено, що пакет документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього повертається уповноваженим органом містобудування та архітектури замовнику, зокрема, з підстав невідповідності намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.
Так, частиною 5  статті 25 Закону № 3038 передбачено, що встановлення режиму забудови територій, визначених для містобудівних потреб, не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками, зміни адміністративно-територіальних меж до моменту вилучення (викупу) земельних ділянок.
Частиною 2  статті 24    Закону № 3038 передбачено, що зміна функціонального призначення територій не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками, які були передані (надані) у власність чи користування до встановлення нового функціонального призначення територій.
Забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.
Відповідно до частини 1  статті 41 Конституції України  кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Крім того, частиною 3  статті 18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»    також передбачено, що зонування території здійснюється з дотриманням, зокрема, вимог урахування попередніх рішень щодо планування і забудови території.
З матеріалів справи вбачається, що цільове призначення даної земельної ділянки, яка належить позивачу на праві власності, - для ведення садівництва.
Також встановлено, що рішенням Черкаської міської ради від 29.12.2011р. № 3-505 затверджено Генеральний план міста Черкаси.
Рішенням Черкаської міської ради від 04.12.2014р. № 2-513 затверджено план зонування території м. Черкаси.
Відповідно до Плану зонування території м. Черкаси, затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 04.12.2014 року №2-513 (далі - План зонування), який є діючий, та витяг з якого міститься в матеріалах справи, земельна ділянка у садівницькому товариство «Рафінадник» по вул. Чайковського, 80, власником якої є позивач, відноситься до функціональної зони ТР-3 - зони транспортної інфраструктури (у відсоткому співвідношенні становить 92%) та до функціональної зони Ж-1п - зони перспективної садибної забудови (у відсоткому співвідношенні становить 8%).
Відтак, з огляду на те, що договір про куплю-продажу земельної ділянки було укладено у 2015 році, тобто після затвердження рішенням Черкаської міської ради від 04.12.2014р. № 2-513 плану зонування території м. Черкаси, колегія суддів погоджується із висновокм суду першої інстанції, що відповідач повернувши пакет документів для видачі будівельного паспорта, діяв в межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачені законами України.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення даного адміністративного позову.
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
З огляду на вказане всі аргументи апелянта не заслуговують уваги, оскільки вони не спростовують вірних висновків суду першої інстанції і не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
Стаття 77 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для його скасування. 
Повне судове рішення складено 24.01.2020 р.
Керуючись статтями 308, 309, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд
                                                П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 р. -  залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради  про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Постанова  суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

         Колегія суддів:                                                                                  О.В. Карпушова

                                                                                                    Л.В. Губська   

                                                                                                    О.В. Епель