ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 641/3720/19
Провадження № 22-ц/818/316/20 
08 січня 2020 року        
м.Харків
Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого - Овсяннікової А.І.
суддів             - Коваленко І.П., Сащенко І.С.
за участю секретаря - Чабан А.В.
учасники справи:
позивач ОСОБА_1 
відповідач ОСОБА_2 
треті особи: ОСОБА_3 
Четверта Харківська державна нотаріальна контора
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_4 на рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 01 жовтня 2019 року в складі судді Колодяжної І.М. по справі №641/3720/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Четверта Харківська державна нотаріальна контора про визнання угоди недійсною, -
ВСТАНОВИВ:
У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Четверта Харківська державна нотаріальна контора про визнання угоди недійсною.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся - ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири за адресою  АДРЕСА_1 . Заповіт нею складено не було. Її спадкоємцями були - чоловік ОСОБА_6 , син - ОСОБА_7 та дочка - ОСОБА_8 . Заяву про прийняття спадщини подав ОСОБА_6 , а ОСОБА_7 -її батько- відмовився від оформлення спадщини після смерті матері за порадою вітчима ( тобто ОСОБА_6 ), розуміючи, що після смерті вітчима єдиним спадкоємцем є його рідна сестра ОСОБА_8 , яка зараз не мала можливості прийняти спадщину, оскільки була за кордоном. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_7 . Після їх смерті стало відомо, що у ОСОБА_6 є позашлюбна дочка - ОСОБА_2 . 
Про те, що у ОСОБА_6 є позашлюбна дочка ніхто не знав, свідомо були замовчані ці обставини. ОСОБА_7 відмовився від оформлення спадщини після смерті матері, а такий правочин він не уклав би якби йому було відомо про ці обставини. 
На час смерті ОСОБА_5 ОСОБА_2 була повнолітньою, тобто вона навмисне приховала факт встановлення у відношенні неї батьківства, чим порушила право на оформлення спадщини ОСОБА_7 , а після його смерті - право на спадщину його дітей.
Той факт, що свідоцтво про встановлення батьківства було оприлюднено після смерті ОСОБА_6 , викликає сумнів у його дійсності, оскільки значно ускладнює встановлення автентичності копії документа, наданого ОСОБА_2 .
Просить визнати відмову ОСОБА_7 від спадщини після смерті ОСОБА_5 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 недійсною.
Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала. Обставини нібито введення в оману ОСОБА_7 є надуманими. Вона не вчиняла жодних дій, які б могли порушити права позивача, а тому предмет спору за обставинами, на які вказує позивач, відсутній.
Треті особи в судове засідання не з`явились.
Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 01 жовтня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.
Рішення мотивовано тим, що позивачем не надано доказів щодо введення в оману ОСОБА_7 під час написання заяви про відмову від прийняття спадщини, а тому підстав для задоволення позову не вбачається.
В апеляційній скарзі ОСОБА_3 в особі її представника ОСОБА_4. просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.
Зазначає, що правочин не був би укладений за умови повідомлення потерпілому про дійсні обставини, а тому наявні підстави для визнання такого правочину недійсним. 
Лише після смерті діда та батька стало відомо, що у ОСОБА_6 є позашлюбна дочка - ОСОБА_2 . Це стало відомо, коли ОСОБА_2 подала копії документів до нотаріальної контори.
Відзиву на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.
В судове засідання суду апеляційної інстанції позивач та її представник не з`явились; про дату та час судового засідання повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 130 ч.5 ЦПК України.
Третьою особою IV Харківською ДНК подано заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, при ухваленні судового рішення покладались на розсуд суду.
Колегія суддів, вислухав суддю - доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідив матеріали справи та обговорив доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.
Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи квартира АДРЕСА_2 згідно свідоцтва про право власності на житло від 17 листопада 1997 року №7-97-95990 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. Зі спадкової справи №161/2017, заведеної після її смерті вбачається, що з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернувся її чоловік ОСОБА_6 
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 - батько позивачки - надав до нотаріальної контори заяву про відмову у прийнятті спадщини після смерті його матері ОСОБА_5 
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер. 
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7 
ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 визнаний батьком ОСОБА_10 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 у ОСОБА_11 . 
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).
Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частиною першою статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Частиною першою статті 1273 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Частинами п`ятою, шостою  статті 1273 ЦК України передбачено, що відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.
Статтею 1274 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом, а спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.
Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до статей 229-233 ЦК України правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. 
За ст. 230 ЦК України, на яку посилається позивачка, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.
Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.
Сторона, яка застосувала обман, зобов`язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв`язку з вчиненням цього правочину.
Тлумачення статті 230 ЦК України дозволяє зробити висновок, що під обманом розуміється умисне введення в оману сторони правочину його контрагентом щодо обставин, які мають істотне значення. Тобто при обмані завжди наявний умисел з боку другої сторони правочину, яка, напевно знаючи про наявність чи відсутність тих чи інших обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, не вигідні для неї, спрямовує свої дії для досягнення цілі - вчинити правочин. Обман може стосуватися тільки обставин, які мають істотне значення, тобто природи правочину, прав та обов`язків сторін, властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням.
Обман, що стосується обставин, які мають істотне значення, має доводитися позивачем як стороною, яка діяла під впливом обману. Отже, стороні, яка діяла під впливом обману, необхідно довести: по-перше, обставини, які не відповідають дійсності, але які є істотними для вчиненого нею правочину; по-друге, що їх наявність не відповідає її волі перебувати у відносинах, породжених правочином; по-третє, що невідповідність обставин дійсності викликана умисними діями другої сторони правочину.
Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_3 зазначає, що на час смерті ОСОБА_5 позашлюбна дочка ОСОБА_6 - ОСОБА_2 навмисно приховала факт, що ОСОБА_6 є її батьком, чим порушила право на оформлення спадщини ОСОБА_7 , а після його смерті - право на спадщину його дітей, тобто, її. Якщо б були відомі обставини щодо наявності іншої дитини у ОСОБА_6 ОСОБА_7 не відмовився б від оформлення спадщини після смерті матері.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Позивачем не надано доказів щодо наявності будь - яких дій ОСОБА_2 щодо введення в оману ОСОБА_7 при складані ним відмови від спадщини після смерті ОСОБА_5 . Даних, що відповідачкою вчинені дії на створення таких умов, за відсутності яких даний правочин не було б укладено, матеріали справи не містять.
Як вбачається з заяви ОСОБА_7 про відмову від прийняття спадщини своїм підписом він стверджує, що зміст документа та його правові наслідки йому зрозумілі й тлумачаться однозначно, а заява, складена нотаріусом на його прохання, повністю відповідає його волевиявленню.
Дані обставини позивачем не спростовано.
Зазначаючи щодо неправомірності дій ОСОБА_2 позивач зазначає, що відповідач після смерті ОСОБА_5 не повідомила інших спадкоємців , що чоловік ОСОБА_5 - ОСОБА_6 - є її батьком.
Між тим, законом не передбачено обов`язку інформувати спадкоємців щодо наявності можливих інших спадкоємців та свого наміру прийняти чи не прийняти спадщину. 
За таких обставин суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.
Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують. 
Рішення ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384 ЦПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_4 - залишити без задоволення.
Рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 01 жовтня 2019 року - залишити без зміни.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 10 січня 2020 року.
Головуючий -                                                                А.І. Овсяннікова
Судді:                                                                                І.П. Коваленко
                                                                                       І.С. Сащенко